Справа № 640/11663/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Огурцов О.П.
суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Справа № 640/11663/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Виробниче об`єднання «Гідроприводспецсервіс»

до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві,

Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Гідроприводспецсервіс» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві (далі - відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.05.2019 № 1179246/33548127 та зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації податкової накладної.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року позов було задоволено повністю.

03.10.2019 до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, враховуючи понесенні ним витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.2020 позивачу було відмовлено в задоволенні такої заяви та, відповідно, прийняття додаткового судового рішення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2021 зазначену ухвалу суду скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

09.03.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалено додаткове судове рішення в цій справі, яким:

- заяву ТОВ «Виробниче об`єднання «ГІДРОПРИВОДСПЕЦСЕРВІС» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено;

- стягнуто на користь ТОВ «Виробниче об`єднання «ГІДРОПРИВОДСПЕЦСЕРВІС» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.;

- стягнуто на користь ТОВ «Виробниче об`єднання «ГІДРОПРИВОДСПЕЦСЕРВІС» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що доказами, наданими позивачем, підтверджуються понесені ним документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., які підлягають відшкодуванню позивача за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно з кожного з відповідачів.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити позивачу у стягненні заявлених ним витрат на правничу допомогу в повному обсязі, зазначаючи, що заявлена позивачем у цій справі сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною зі складністю цієї справи та не відповідає критерію розумної необхідності.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним додаткове рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на безпідставності та необґрунтованості доводів апеляційної скарги і зазначаючи, що заявлені ним витрати на правничу допомогу підтверджуються відповідними доказами і відповідачем не було подано до суду першої інстанції заперечень щодо таких витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «ГІДРОПРИВОДСПЕЦСЕРВІС» у справі здійснювалось адвокатським об`єднанням «Сингаївський, Сербінов та партнери» на підставі договору про надання правової допомоги від 17.06.2019. Для надання правової допомоги клієнту адвокатським об`єднанням «Сингаївський, Сербінов та партнери» призначено адвоката Сербінова О.С., на підтвердження повноважень якого видано ордер від 25.06.2019 серії КС № 500837.

Під час розгляду даної справи адвокатом було надано послуги на загальну суму 10000,00 грн., що підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг). Факт оплати наданих послуг підтверджується платіжними дорученнями від 25.06.2019 № 1651 на суму 8000,00 грн. та від 30.09.2019 № 1682 на суму 2000,00 грн.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою, шостою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Водночас, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що представництво інтересів позивача у цій справі здійснювалось АО «Сингаївський, Сербінов та партнери» на підставі договору про надання правової допомоги від 17.06.2019 № 17-06/2019, на підставі якого для надання правової допомоги товариству було призначено адвоката Сербінова О.С.

Разом з тим, надання позивачу зазначеним адвокатом правничої допомоги на заявлену товариством суму 10000,00 грн. та сплата саме такої суми коштів за отримані результати послуг підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг) та платіжними дорученнями від 25.06.2019 № 1651 на суму 8000,00 грн. та від 30.09.2019 № 1682 на суму 2000,00 грн.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в додаткових угодах до вказаного вище договору про надання правової допомоги від 19.06.2019 та від 03.09.2019 сторони (позивач та адвокатське об`єднання) погодили детальний опис видів послуг та вартість кожної з них /т. 1 а.с. 146, 149/ та після їх надання уклали відповідні акти приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2019 № 2 та від 17.09.2019 № 17/09-19, в яких визначили, які саме послуги були надані, скільки годин адвокат витратив на кожну з них і їх вартість /т. 1 а.с. 147, 150/, що відповідає умовам укладеного між ними договору та додаткових угод до нього.

Разом з тим, колегія суддів відзначає й те, що фактично заява позивача від 03.10.2019 про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі була розглянута відповідачем 09.03.2021, але за весь цей час жоден з відповідачів не звертався до суду в порядку частини шостої статті 134 КАС України із заявою про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи податкового органу про те, що заявлена позивачем у цій справі сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною зі складністю цієї справи та не відповідає критерію розумної необхідності, апеляційний суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення заяви позивача, ухвалення додаткового судового рішення в цій справі та стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві - залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 липня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

А.Г. Степанюк