Справа № 640/3142/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 липня 2021 року м. Київ№ 640/3142/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державного підприємства «Національні інформаційні системи»

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в якому просив

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, яка полягає у ненаданні до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» розпорядчих документів про відсутність змін або перейменувань вулиці Проектна у Святошинському районі міста Києва та зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської державної адміністрації надати до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» усі наявні розпорядчі документи про відсутність змін або перейменувань вулиці Проектна у Святошинському районі міста Києва;

- зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» внести до словників Державного реєстру прав зміни щодо вулиці Проектна у Святошинському районі міста Києва, шляхом видалення допису «(назва нечинна)».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана бездіяльність порушує його права, як власника частки у праві власності на нерухоме майно, а саме цілісного майнового комплексу, оскільки зазначення поряд з адресою такого об`єкта нерухомого майна допису «назва нечинна» веде до відмов потенційних покупців від придбання цілісного майнового комплексу та зниження привабливості частки позивача в очах потенційних покупців.

Державним підприємством «Національні інформаційні системи» подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що не здійснює владних управлінських функцій в тому числі на виконання делегованих повноважень, а в адміністративному позові не обґрунтовано наявність протиправних дій відповідача та не доведено порушення прав ОСОБА_1 . З огляду на вказане, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) своїм право на подання відзиву не скористався.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання ДП «Національні інформаційні системи» внести до словників Державного реєстру прав зміни щодо вулиці Проектна у Святошинському районі міста Києва, шляхом видалення допису «(назва нечинна)», з огляду на таке.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Тобто, як вбачається із наведеного, обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», «…для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з`ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «НАІС» вбачається, що останній не є суб`єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, а, відтак, вказані правовідносини не підпадають під ознаки публічно-правового спору.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд повторно наголошує, що як вбачається зі змісту пред`явлених позивачем вимог до ДП «НАІС», останні заявлені до цього Підприємства як до суб`єкта владних повноважень, який, на переконання позивача є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, а відтак має нести відповідальність за неналежне виконання покладених на нього законодавцем повноважень.

Водночас, суд вважає за доцільне акцентувати увагу на такому.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228, Міністерство юстиції України (далі - Мін`юст) забезпечує формування та реалізацію державної політики, зокрема, у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.06.2015 №628-р «Деякі питання удосконалення системи ідентифікації особи і функціонування державних та єдиних реєстрів» підтримано пропозицію Мін`юсту, зокрема, щодо визначення єдиним адміністратором державних та єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, новостворене державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.1999 №1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.06.2015 №628-р «Деякі питання удосконалення системи ідентифікації особи і функціонування державних та єдиних реєстрів» та пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228, з метою оптимізації забезпечення функціонування Єдиних та Державних реєстрів, Мін`юстом видано наказ від 25.06.2015 №1059/5 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України», зареєстрований в Мін`юсті 25.06.2015 за №754/27199, яким державне підприємство «Національні інформаційні системи» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Таким чином, на законодавчому рівні адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Мін`юст, визначено ДП «НАІС».

Згідно пункту 1.1 Статуту Державне комерційне підприємства «Національні інформаційні системи» (у новій редакції) засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 2.1 Статуту метою діяльності Підприємства є:

сприяння реалізації державної політики, в сфері банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері виконання кримінальних покарань, у сфері організації примусового виконання судових рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з питань реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності.

Згідно пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 2 Закону технічний адміністратор Державного реєстру прав - ДП «НАІС» здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.

В даному випадку, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України є господарюючим суб`єктом, який здійснює виключно організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, забезпечує здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, а також сприяє реалізації державної політики, в сфері банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері виконання кримінальних покарань, у сфері організації примусового виконання судових рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а відтак не здійснює владних управлінських функцій та не є суб`єктом владних повноважень або особою, якій делеговано виконання таких повноважень в розумінні КАС України.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, порушення прав позивача у спірних правовідносинах полягає у наявності допису «(назва нечинна)» поруч з назвою вулиці Проектна у Святошинському районі міста Києва. При цьому, вказане може бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства з підстав спричинення шкоди вказаним Підприємством у зв`язку з недотримання вимог чинного законодавства в якості суб`єкта господарювання і неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань тощо.

Враховуючи викладене, суд дійшла висновку, що заявлена позивачем вимога до ДП «НАІС» не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині наведених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3, 5, 19, п.1 ч.1 ст.238, ч.2 ст.239, 241-243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 640/3142/20 в частині позовних вимог про зобов`язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» внести до словників Державного реєстру прав зміни щодо вулиці Проектна у Святошинському районі міста Києва, шляхом видалення допису «(назва нечинна)».

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України та може буде оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 КАС Украї

Суддя Я.І. Добрянська