Справа № 500/77/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/77/20 пров. № А/857/6080/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року з питань визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (головуючий суддя Подлісна І.М., м.Тернопіль, проголошено о 11:07:20 , повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року) у справі №500/77/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд першої інстанції з позовом до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації (далі відповідач, Управління) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації та зобов`язано управління призначити ОСОБА_1 , як учаснику війни, пільги з оплати користуванням житлом, комунальних послуг, паливом та скрапленим газом, що надається відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 01 січня 2019 року.

15 жовтня 2020 року, відповідно до постанови ВП №63300456, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по адміністративній справі №500/77/20.

Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації звернулось до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просило:

- зупинити виконавче провадження ВП №63300456 від 15 жовтня 2020 року про зобов`язання Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації призначити ОСОБА_1 , як учаснику війни пільги з оплати користуванням житлом, комунальних послуг, паливом та скрапленим газом, що надається відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 01 січня 2019 року;

- визнати виконавчий документ №500/77/20 від 05 жовтня 2020 року про зобов`язання Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації призначити ОСОБА_1 , як учаснику війни, пільги з оплати користуванням житлом, комунальних послуг, паливом та скрапленим газом, що надається відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 01 січня 2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Заява була обґрунтована тим, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 становить 8261,57 грн., тобто перевищує величину доходу, що дає право на податкову пільгу. Зазначалось, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду Управління виконало в добровільному порядку 25 вересня 2020 року, нарахувавши пільги ОСОБА_1 , як учаснику війни, з оплати користуванням житлом, комунальних послуг, паливом та скрапленим газом, що надається відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 01 січня 2019 року.

Таким чином, Управління вважало, що постанова державного виконавця винесена на підставі виконавчого документу якого не повинно існувати.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління зазначає, що приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції не звернув увагу на те, що рішення суду у цій справі виконано відповідачем добровільно, а щодо проведення дій по виплаті належних позивачу коштів, то такі не відносяться до компетенції Управління.

У відповідь на апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якому проти вимог Управління заперечив, вважає, що рішення суду у цій справі в повному обсязі не виконано, а відтак підстав для задоволення вимог скарги немає.

Особи, які беруть участь у справі, їх представники, у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.205 цього Кодексу.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . На його виконання 05 жовтня 2020 року було видано виконавчий лист

15 жовтня 2020 року, відповідно до постанови ВП №63300456, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по адміністративній справі №500/77/20.

Управління подало заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, покликаючись на те, що рішення суду ним виконано повністю.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявник не вказав жодної обставини передбаченої статтею 374 КАС України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Також, суд першої інстанції вказав, що покликання Управління на повне виконання рішення не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи, оскільки з поданих позивачем документів вбачається протилежне.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції правильним, зважаючи на наступні міркування.

Відповідно до положень статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню процесуальний закон визначає: помилкове видання виконавчого документа; відсутність обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням; добровільне виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом апеляційної інстанції проаналізовано зміст поданої Управлінням заяви та встановлено, що підставою такого звернення вказано лише те, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 становить 8261,57 грн., тобто розмір доходу перевищує величину доходу, що дає право на податкову пільгу. Відтак Управління вважало, що виконавчий лист від 05 жовтня 2020 року у адміністративній справі №500/77/20 виданий безпідставно.

В контексті доводів заяви Управління апеляційний суд звертає увагу відповідача на те, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконання повинна ґрунтуватись на підставах вказаних у ст.374 Кодексу адміністративного судочинства і саме існування однієї з таких підстав має бути доведене особою, яка подала відповідну заяву.

Разом з тим, у своїй заяві Управління не вказує жодної обставини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав передбачених статтею 374 КАС України, а лише констатує розмір доходів сім`ї позивача.

При цьому посилання заявника, що рішення суду виконано повністю, не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи, оскільки з наявних у матеріалах справи письмових документів вбачається, що рішення суду виконано частково.

За наведених міркувань колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, та дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення поданої Управлінням заяви.

Доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до суб`єктивного трактування обставин справи та норм як матеріального так і процесуальна права, однак такі не впливають на зміст правовідносин та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 374 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року з питань визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №500/77/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 07 липня 2021 року.