Справа № 234/3477/21
Суддя: Михальченко А. О.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/3477/21
Провадження № 2-а/234/87/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Каліберда А.О.

за участю представника відповідача: Салманова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, старшого прикордонного нарядів відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
16.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 08.03.2021 відносно неї, старшим прикордонних нарядів ППр «Мілове» ОСОБА_2 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення № 146359 від 08.03.2021 року. Згідно вказаної постанови її було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн. 00 коп.

З постанови випливає, що 08.03.2021 о 05 годині 00 хвилин вона перетнула Державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації на напрямку н.п. Маринівка (ТОТ)- н.п. Куйбишеве (РФ) в районі н.п. Маринівка (ТОТ), чим порушила п.3 порядку в`їзду виїзду осіб та переміщення товарів, який затверджено постановою КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження порядку вїзду осіб, переміщення товарів на ТОТ у Донецькій та Луганських областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є незаконною з наступних підстав.

Так, справу було розглянуто особою, яка не мала права притягнення до адміністративної відповідальності, а саме начальником групи іпк віпс (типА) ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 , а його посада не передбачає повноважень розглядати від імені Держприкордонслужби справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.204-2 КУпАП.

Крім того, їй не були роз`яснені права, постанова негайно після розгляду справи їй не оголошувалась. Не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, не взяті до уваги її пояснення, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розгляд справи проведений на місці, без підготовки та надання їй часу для звернення за правовою допомогою, подання документів які характеризують її особу, інші докази по справі, що порушувало її право. В наслідок чого при винесені постанови не було враховано характер вчиненого правопорушення при призначені адміністративного стягнення. В постанові не наведені докази підтвердження її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, в обґрунтування яких особа, яка складала постанову, дійшла до висновку про винуватість. Тому вважає, що є підстави для скасування зазначеної постанови та закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.03.2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 05.04.2021 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Сторони в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

19.04.2021 відповідачем подано відзив на позов з якого випливає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ( в/ч НОМЕР_1 ) позовні вимоги не визнає у повному обсязі з тих підстав, що позивач мала фізичну можливість в законний спосіб здійснити виїзд з ТОТ України. При дачі пояснень позивач не висказувала будь яких заперечень або зауважень до змісту відібраних пояснень та не давала будь яких документів, які могли звільнити її від відповідальності або пом`якшили відповідальність. Також зазначили, що факт перетинання позивачем тимчасово недіючого пункту пропуску «Маринівка» до Російської Федерації встановлено з її слів. Враховуючи викладене просили у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З постанови начальника групи іпк віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта ОСОБА_2 № 146359 від 08.03.2021 року вбачається, що 08.03.2021 о 05 годині 00 хвилин громадянка України ОСОБА_1 перетнула Державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації на напрямку н.п. Маринівка (ТОТ)- н.п. Куйбишеве (РФ) в районі н.п. Маринівка (ТОТ), чим порушила п.3 порядку в`їзду виїзду осіб та переміщення товарів, який затверджено постановою КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження порядку вїзду осіб, переміщення товарів на ТОТ у Донецькій та Луганських областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП. ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.204-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

За приписами ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-2 КУпАП, протокол не складається.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При дослідженні оскаржуваної постанови вбачається, що будь-які докази адміністративного правопорушення, у тому числі й показання свідків, фото або відеоматеріали відсутні. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не містить посилань на докази.

Отже, єдиним доказом скоєного правопорушення, є постанова про адміністративне правопорушення, яка й оскаржується позивачем, а тому її зміст не можна враховувати, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КпАП України.

Суд зазначає, що відповідач не подав до суду належні і допустимі докази на підтвердження правомірності дій по ухваленню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, і на спростування даного позову. Відтак, відповідачем не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП України, а тому є підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Відповідно вимог ст. 139 КАС України та постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 справа №543/775/17 ( провадження №11-1287апп18) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 72, 74, 77, 143, 252, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта ОСОБА_2 № 146359 від 08.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-2 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може також може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст рішення складений суддею 17.06.2021

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко