Справа № 120/1132/21-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1132/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

06 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фермерського господарства "Україна" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства "Україна" до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2021 позивач - фермерське господарство "УКРАЇНА" (далі - ФГ "УКРАЇНА") звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.Д. про визнання протиправними та скасування постанов відповідача:

- від 28.01.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64318546 з виконання виконавчого напису № 1966 від 18.12.2020, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д.;

- від 28.01.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 64318546;

- від 28.01.2021 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 64318546.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.03.2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

18.05.2021 року відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу ФГ "України" відповідно до якого, останній вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, законним, яким досліджено всі ключові питання безпідставної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 28.02.2020 між ФГ "УКРАЇНА" та ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" укладено Договір поставки №AVD_UKR_2/20, на виконання якого оформлено товару аграрну розписку від 02.03.2020, посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Посвятенком Ю.Д.

25.06.2020 сторонами вказаного договору підписано Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № AVD_UKR_2/20 від 28.02.2020, відповідно до якої змінено кількість та вартість товару, а також строки поставки.

18.12.2020 приватний нотаріус Посвятенко Ю.Д. на підставі товарної аграрної розписки від 02.03.2020 вчинив виконавчий напис № 1966 про звернення стягнення на заставне майно.

21.12.2020 за заявою ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №63974382 з виконання виконавчого напису № 1966 від 18.12.2020 про витребування у боржника (ФГ "УКРАЇНА") шляхом передачі предмету застави на користь стягувача (ТОВ "АДАМА УКРАЇНА") на підставі товарної аграрної розписки. Предметом застави визначено 1760,284 т кукурудзи 3 класу врожаю 2020 року, вирощеної на земельних ділянках, зазначених в пункті 50 аграрної розписки, а у разі недостатності зібраного врожаю для повного погашення за рахунок такої сільськогосподарської продукції зобов`язань боржника за аграрною розпискою - майбутній врожай будь-якої іншої сільськогосподарської продукції, що вирощується або буде вирощуватися боржником за аграрною розпискою на зазначених земельних ділянках до повного виконання зобов`язань боржника за вищевказаною аграрною розпискою.

Не погодившись з виконавчим написом нотаріуса № 1966 від 18.12.2020, позивач звернувся до Господарського суду Вінницької області з позов про визнання напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 31.12.2020 у справі № 902/1289/20 задоволено заяву ФГ "України" про забезпечення вказаного позову та вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 18.12.2020 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 1966.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 04.01.2021 ВП № 63974382 вказаний виконавчий напис повернуто стягувачу ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа).

Цією ж постановою припинено чинність арешту кукурудзи, накладеної за постановою про арешт майна боржника від 22.12.2020.

Крім того, у зв`язку з прийняттям вищезазначеної постанови на оригіналі виконавчого напису № 1966 від 18.12.2020 приватним виконавцем Турським О.В. зроблено відмітку від 04.01.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Позивач зазначає, що незважаючи на ухвалу Господарського суду Вінницької області про забезпечення позову, 28.01.2021 за заявою представника ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64318546 з виконання виконавчого напису № 1966 від 18.12.2020. Крім того, постановами цього ж приватного виконавця від 28.01.2021 вирішено стягнути з боржника (ФГ "УКРАЇНА") мінімальні витрати виконавчого провадження в сумі 650,00 грн та накласти арешт на майно боржника у виконавчому провадженні № 64318546.

28.01.2021 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. представником ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" Городецькою К.С. подано заяву про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса від 18.12.2020, вчиненого на підставі аграрної розписки, посвідченої 03.03.2020, номер за реєстром 431, дата реєстрації в Реєстрі аграрних розписок 03.03.2020, номер запису 3240, згідно з якою встановлено безумовне зобов`язання здійснити поставку 1760,284 т кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року, до 01.12.2020. До заяви додано оригінал відповідного виконавчого напису та документи на підтвердження повноважень представника ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" за довіреністю.

Постановою приватного виконавця Тимощука В.В. від 28.01.2021 відкрито виконавче провадження № 64318546 з виконання виконавчого напису № 1966 від 18.12.2020 про витребування у боржника (ФГ "УКРАЇНА") шляхом передачі предмету застави на користь стягувача (ТОВ "АДАМА УКРАЇНА") на підставі товарної аграрної розписки, посвідченої 03.03.2020, предмету застави - 1760,284 т кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року.

Крім того, постановами цього ж приватного виконавця від 28.01.2021 вирішено визначити розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 64318546 в сумі 650,00 грн та накласти арешт на майно боржника ФГ "УКРАЇНА", а саме 1760,284 т кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року, вирощеної на земельних ділянках, зазначених в пункті 50 товарної аграрної розписки, посвідченої 03.03.2020, номер за реєстром 431, приватним нотаріусом Вінницького нотаріального округу Посвятенком Ю.Д., дата реєстрації в Реєстрі аграрних розписок 03.03.2020, номер запису 3240; у разі його відсутності чи недостатності - врожаю іншої сільськогосподарської продукції, що вирощується або буде вирощуватися боржником на вказаних у пункті 5 цієї аграрної розписки земельних ділянках.

Позивач вважає вищевказані постанови відповідача протиправними і таким, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Отже, приватний виконавець вправі здійснювати примусове виконання виконавчих написів нотаріуса, дотримуючись при цьому вимог закону, які регулюють процедуру здійснення виконавчих дій.

Частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIII визначено обов`язкові реквізити виконавчого документа та передбачено, що у виконавчому документі зазначаються 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника-фізичної особи 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків) 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Статтею 10 Закону №1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень, зокрема є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 частини третьої цієї статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Так, підставою для прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 64318546 став виконавчий напис, вчинений 18.12.2020 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрований в реєстрі за №1966.

Зі змісту цього виконавчого напису вбачається, що він відповідає обов`язковим вимогам до виконавчого документа та оформлений з дотриманням таких вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу-боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання: 1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця; 2) в інших випадках, передбачених законом.

Також в силу вимог ч. 4 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо: 1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи; 2) боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем; 3) виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів; 4) сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Таким чином, законом визначено чіткий перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження та випадки, за наявності яких виконавець не може прийняти до виконання поданий йому виконавчий документ.

Приймаючи до виконання виконавчий документ, приватним виконавцем не було встановлено жодної із передбачених частиною 4 статті 4 Закону №1404-VІІІ підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу.

У зв`язку з цим, встановивши, що виконавчий документ відповідав вимогам, що висуваються до нього Законом України "Про виконавче провадження" виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису.

В даному випадку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про правомірність винесення приватним виконавцем Тимощуком В.В. постанови від 28.01.2020 28.01.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64318546.

Стосовно правомірності постанови про арешт майна боржника, суд першої інстанції вірно вказав, що одним із заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні є заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем (п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону № 1404-VIII).

Положеннями частини другої статті 56 Закону № 1404-VIII визначено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з абзацом 2 пункту 3 Розділу ХІ Інструкції постанова про арешт майна боржника, яке є предметом застави аграрної розписки, виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що допущена арифметична помилка у постановлюючій частині, а саме: замість п. 50 зазначено п. 5 жодним чином не змінює спосіб виконання виконавчого документа з витребування майна на стягнення коштів, оскільки в постанові про арешт майна зазначено, що арешт накладається на "врожай іншої сільськогосподарської продукції на земельних ділянках", а не на кошти боржника.

Таким чином, оскаржувана постанова від 28.01.2021 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 64318546 винесена відповідачем правомірно та з дотримання вимог чинного законодавства.

Стосовно правомірності постанови про стягнення розміру мінімальних витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Інструкції витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Водночас пунктом 1 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про аграрні розписки" у разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

Суд звертає увагу на те, що приватним виконавцем вчинялись дії виключно у межах Закону України "Про виконавче провадження" та не вчинено жодної протиправної дії, які б порушували права скаржника.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неповністю досліджено обставини справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фермерського господарства "Україна" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.