Справа № 320/7690/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 липня 2021 року м. Київ № 320/7690/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Обухівської районної ради Київської області

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Обухівської районної ради Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність голови Обухівської районної ради Київської області Карманова А.М. щодо не виплати заробітної плати та невчасного розрахунку при звільненні;

- стягнути з Обухівської районної ради Київської області середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 10566,18 грн.;

- стягнути з Обухівської районної ради Київської області компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 9883,43 грн. за січень та 9854,16 грн. за лютий місяць;

- стягнути з Обухівської районної ради Київської області моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.

Пунктами 1, 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 частини першої цієї ж статті закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України встановлений місячний строк для звернення особи до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Частиною 6 ст.161 Кодексу адміністративно судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач просить суд стягнути з Обухівської районної ради Київської області середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 10566,18 грн.

При цьому, у позовній заяві позивач зазначає, що 24.03.2021 на його картковий рахунок у Приватбанку було зараховано кошти в сумі 49712,45 грн. в рахунок погашення заборгованості за заробітною платою за січень та лютий 2021 року, яка не була виплачена позивачу при звільненні, однак Обухівська районна рада Київської області у порушення вимог статті 117 Кодексу законів про працю України не здійснила нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, тобто до 24.03.2021.

З даною позовною заявою позивач звернувся 15.06.2021, що підтверджується відбитком штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті у якому надійшов адміністративний позов до суду, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Разом з тим, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд поновити строк звернення до суду, в обґрунтування чого посилався на практику Верховного Суду під час розгляду спорів, пов`язаних із несвоєчасним розрахунком при звільненні та стягненням середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, опублікованої 20.04.2021 на сайті «Судова влада України «Верховний Суд України». Зазначив, що відповідно до вказаних правових висновків, ВСУ вказав, що для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

При цьому позивач не послався на правовий висновок Верховного Суду у конкретній справі та не зазначив чітку норму закону якою перебачено тримісячний строк звернення до суду у спорах про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

При цьому. суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що строки звернення до суду у даній категорії справ не застосовуються, оскільки згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 та Верховного Суду в ухвалі від 07.02.2020 у справі № 580/2489/19 про те, що стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Позивач також в обґрунтування строку звернення до суду посилався на ту обставину, що з 24 березня у Київській та Сумській областях було встановлено «червоний» рівень економічної небезпеки поширення коронавірусу, тому для безпеки своєї сім`ї він обмежив себе у відвідуванні закладів та установ, які працювали в обмеженому режимі.

Щодо вказаних доводів позивача, суд зазначає, що вказані позивачем доводи щодо встановлення з 24 березня «червоного» рівня економічної небезпеки не приймаються судом до уваги як обставини, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки з КП «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що 11.05.2021 до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Обухівської районної ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів та моральної шкоди, у якому позивачем заявлено аналогічні вимоги. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 позову заяву ОСОБА_1 залишено без руху та судом зазначено про те, що з даною позовною заявою позивач звернувся 29.04.2021, надіславши позов у рекомендованому поштовому відправленні №939 через оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта", тобто з пропуском місячного строку.

З огляду на викладене можна дійти висновку, що позивач звертаючись до суду з позовом у справі № 320/5488/21 засобами поштового зв`язку - 29.04.2021 не був позбавлений можливості при встановленому «червоному» рівні економічної небезпеки поширення коронавірусу, а в даній справі був позбавлений в місячний строк звернутися з позовом до суду.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи. Відтак, з огляду на ту обставину, що судом не визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем у позовній заяві, позивачеві слід надати до суду письмові пояснення та докази на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві звернутися до адміністративного суду із позовною вимогою про стягнення з Обухівської районної ради Київської області середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 10566,18 грн. та докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду заяви майнового характеру фізичною особою, фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.; за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, поданого фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень.

Суд зазначає, що позивачем заявлено до суду вимогу одну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10566,18 грн. та вимогу немайнового характеру про визнання протиправної бездіяльності.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, за подання даного адміністративного позову позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн.+ 908,00 грн =1816,00 грн.

При цьому, позивач вважає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а отже пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Крім того, в силу приписів пунктів четвертого, п`ятого та восьмого частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів (частина четверта статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається зі змісту прохальної частини адміністративного позову, однією з позовних вимог є стягнення моральної шкоди у сумі 30 000 грн.

Однак, позивачем не додано до позову обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, що стягується.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

- письмові пояснення та докази на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві звернутися до адміністративного суду із позовною вимогою про стягнення з Обухівської районної ради Київської області середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 10566,18 грн. та докази поважності причин пропуску строку звернення до суду;

- обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, що просить стягнути позивач;

- оригіналу платіжного документа про сплату судового збору у розмірі 1861,00 грн. за належними реквізитами щодо його сплати.

Належним документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою https://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обухівської районної ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів та моральної шкоди, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.