Справа № 240/1460/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

09 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/1460/21

категорія 108060200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 по захисту прав та інтересів ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 щодо захисту прав та інтересів свого батька ОСОБА_2 із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про затвердження Типового Договору» №548 від 25.05.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазаначила, що вказане рішення не має юридичної сили, тому що не відповідає вимогам ст.3, 8, ч.2 ст. 19, та ст.116 Конституції України, так як органи місцевого самоврядування не мають повноважень для прийняття рішень щодо затвердження Типових Договорів. Позивач вважає прийняття такого рішення самоуправством та зловживанням владою, оскільки для затвердження неіснуючого Типового договору відсутні правові підстави. Наголошує, що приймати рішення щодо затвердження Типового договору це прерогатива виключно Кабінету Міністрів України. Зауважує, що прийняття Типового договору передбачено частинами 1 та 3 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», та ст.ст. 4, 8, 12, 18, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», однак вказаними Законами не передбачено повноважень органам місцевого самоврядування затверджувати Типові договори про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Зауважує, що винесене відповідачем рішення незаконне та не має юридичної сили, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Перевіряючи позов та додані до нього матеріали вважаю за необхідне вказати наступне.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

При цьому, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Аналіз вказаних вище норм, дає підстави для висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій та у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про затвердження Типового Договору» №548 від 25.05.2018, яке було прийнято з метою забезпечення надання послуги з управління багатоквартирними будинками у місті та реалізації прав співвласників багатоквартирних будинків м. Житомира, відповідно до Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Про житлово-комунальні послуги» (що вступає в дію 10.06.2018) та керуючись статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет міської ради вирішив затвердити Топовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком згідно з додатком. Контроль за виконанням вказаного рішення покладено на заступника Міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно з розподілом обов' язків.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що винесене рішення призвело до безпідставного стягнення плати за послуги з управління з її батька на користь призначеного управителя ПП «КВЖРЕП №8», укладення незаконного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №5-12 від 29.05.2018 та безпідставного притягнення в якості відповідача ОСОБА_2 (її батька) по заборгованості за незаконним договором та за послуги, які не надавалися. Як відмічає позивач, невиконанням законодавчих вимог відповідачем фактично було зруйновано законні правові та договірні відносини, а також нормальну життєдіяльність співвласників їхнього багатоквартирного будинку.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що фактично позов поданий на захист прав позивача у сфері договірних відносин з приводу укладення договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

У свою чергу, відносини, з приводу укладення договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком регулюються, зокрема, Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417-VIII від 14.05.2015 (далі - Закон №417-VIII) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (далі - Закон №2189-VIII ).

Так, за приписами ч.1 ст.11 Закону №417-VIII, ч.1 ст. 18 Закону №2189-VIII управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Згідно з приписами ст. 15 Закону №2189-VIII договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, може бути достроково розірваний у випадках та порядку, визначених законом.

Відповідно до п.6 розділу V Порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №150 від 13.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2016 за №893/29023, протягом п`яти календарних днів з дня прийняття виконавчим органом місцевої ради рішення про призначення управителя з переможцем конкурсу укладається договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Договір про надання послуги за кожним багатоквартирним будинком, що входив в об`єкт конкурсу, строком на один рік від імені співвласників багатоквартирного будинку підписує уповноважена особа виконавчого органу місцевої ради, за рішенням якого призначається управитель.

При цьому, як зазначено вище, позивач не погоджується саме з оскаржуваним рішенням, на підставі якого укладений договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №5-12 від 29.05.2018 (вважає такий незаконним, а також безпідставним притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за його невиконання).

Втім, вирішення переддоговірних спорів врегульовано статтею 649 Глави 53 Цивільного кодексу України, згідно з якою розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Згідно з положеннями ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

З урахуванням наведених норм та виходячи із суті спору, суд вважає, що спір, який виник між позивачем та відповідачем, є спором, що пов`язаний із укладенням такими сторонами договорів та виник на підставі акта органу місцевого самоврядування. Відповідно спір є приватноправовим і підсудність спору має визначатись виходячи із суб`єктного складу сторін спірних правовідносин.

Проте, в силу ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, якою визначено справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, передбачено що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, позовні вимоги ОСОБА_1 слід розгляди за правилами цивільного судочинства, оскільки спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту його приватних інтересів.

Як встановлено судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, на підставі оскаржуваного рішення, укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №5-12 від 29.05.2018, який позивач вважає незаконним, а також безпідставним притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за його невиконання.

Тобто, між позивачем та відповідачем виникли відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість - притаманні цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновок, що спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись, виходячи із суб`єктного складу учасників, відповідним судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 170, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 по захисту прав та інтересів ОСОБА_2 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , яка діє по захисту прав та інтересів ОСОБА_2 , що дана справа підлягає вирішенню судом загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Єфіменко