Справа № 300/1293/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1293/20 пров. № А/857/5052/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника позивача Петруняк Л.І.

представника відповідача Липчук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року (головуючий суддя Главач І.А., м.Івано-Франківськ, проголошено 12:51:01) у справі № 300/1293/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.03.2020 №, -

В С Т А Н О В И В:

15.06.2020 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.03.2020 №.

Позов обґрунтовує тим, що відповідачем протиправно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення на підставі хибних висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки про те, що господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" з контрагентом ТОВ «НВП «Ефект Груп» не мали реального товарного характеру. Позивач зазначив, що документи, які підтверджують факт закупівлі матеріального ресурсу контрагентом, необхідного для надання послуг з промивки котлів не могли бути надані позивачем під час перевірки, оскільки ресурси для надання послуг поставлялись ТОВ «НВП «Ефект Груп» в рамках надання послуг і, відповідно, факт їх закупівлі не був предметом перевірки ТОВ «СТЕК». Крім цього, звернув увагу, що дані, взяті для аналізу представниками контролюючого органу, а саме дані інформаційних баз ДФС щодо ТОВ «НВП «Ефект Груп», які встановлюють відсутність відомостей про придбання компонентів, що мали використовуватися в процесі хімічної промивки (звітність за формою 1-ДФ) не є достатнім для висновку про відсутність закупівлі ТОВ «НВП «Ефект Груп» необхідних реагентів для проведення промивки. На переконання позивача ним доведено реальність зазначеної господарської операції з надання послуг промивки котлів, з приводу яких у контролюючого органу виникли сумніви.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що під час перевірки позивачем контролюючому органу надано всі необхідні документи щодо реальності господарських операцій з ТОВ «НВП «Ефект Груп», тому висновки відповідача про наявність порушень податкового законодавства є помилковими. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги вважає необгрунтованими. Зазначає, що суд першої інстанції прийняв законне рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» 05.04.2012 зареєстроване як юридична особа. Основний вид економічної діяльності позивача - 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2019 по 31.12.2019, з податку на прибуток за період з 01.07.2019 по 30.09.2019, з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2019 по 30.09.2019, з екологічного податку за період з 01.07.2019 по 30.09.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншого законодавства за період з 01.07.2019 по 31.12.2019.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки від 05.02.2020 №92/09-19-05-01/38162272, в якому зафіксовано порушення відповідачем п. 188.1 ст. 188, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який сплачується до державного бюджету в загальній сумі 121 666 грн., з них: за жовтень 2019 року в сумі 93 333 грн., за листопад 2019 року в сумі 28 333 грн.

Не погоджуючись із таким висновком акту перевірки від 05.02.2020 №92/09-19-05-01/38162272, ТОВ «СТЕК» подало зауваження (заперечення) до даного акту №06/307 від 18.02.2020, за результатами розгляду яких відповідачем надано відповідь №774/10/09-19-05-01-19 від 27.02.2020, якою повідомлено про залишення висновків акту без змін. У подальшому, на підставі встановленого порушення, зафіксованого у вказаному вище акті перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 03.03.2020, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання із податку на додану вартість на загальну суму 182500,00 грн., з яких 121666,00 грн. - податкове зобов`язання, 60834,00 - фінансова санкція

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся зі скаргою №01/646 від 13.03.2020 до Державної податкової служби України. Рішенням Державної податкової служби України №16269/6/95-00-08-05-02-06 від 15.05.2020 про результати розгляду скарги оскаржуване ППР залишено без змін.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

У відповідності до приписів частини 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Колегія суддів, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, вказує, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання. При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Оглядаючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У межах своєї діяльності, позивачем 27.03.2017 укладено договори з ТОВ «НВП «Ефект Груп» про надання послуг від 13.09.2019 №ДГ-0000097, від 26.09.2019 ДГ-0000109, від 03.10.2019 № ДГ-0000112 предметом яких було надання послуг з хімічної промивки котлів. Так, на підтвердження факту виконання зазначених договорів, позивачем долучено копії актів здачі- приймання робіт, рахунків на оплату, актів хімічної промивки котлів, банківських виписок про оплату послуг. Разом з тим, досліджуючи зміст актів хімічної промивки котлів від 15.10.2019, 24.10.2019, 24.10.2019, 01.11.2019, колегія суддів вказує, що в таких актах зазначено місце проведення робіт (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ), об`єми робіт, які були виконані при промивці котлів (монтаж і гідроопресування схеми промивання, випробування працездатності обладнання промивання на воді; промивання водою; заповнення котла розчином кислоти і його циркуляція в контурі; відмивання технічною водою; повторна обробка котла кислотою; відмивання технічною водою; нейтралізація при циркуляції розчину; попереднє відмивання технічною водою та відмивання мережкою водою), час, затрачений виконавцем на виконання такої роботи, речовини, які використовувалась для промивки (вода, розчин H2SO4 - 4%, КИ-1 -0,1%, тіурам - 0,05%, розчин NaOH 3%), однак у даних актах не деталізовано об`єми речовин, які використані на конкретну операцію з промивки. Окрім цього, не надано доказів перебування працівників ТОВ «НВП «Ефект Груп», які виконували роботи з промивки котлів, у приміщеннях ТОВ «СТЕК». Також не надано доказів транспортування до місця проведення робіт (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ) речовин, необхідних для промивки котлів.

Апеляційний суд звертає увагу, що для формування даних податкового обліку (витрати, податковий кредит) за операціями з отримання таких робіт (послуг) необхідною умовою, яка надає таке право суб`єкту господарювання, є підтвердження їх (операцій) належними первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції та доведення безпосереднього зв`язку таких операцій з господарською діяльністю платника податків. Крім того, необхідно, щоб первинні документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкових (грошових) зобов`язань на підставі господарських операцій. Крім того, факт безпосереднього зв`язку витрат з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням саме якісних характеристик робіт (послуг), які мають однозначно свідчити про призначення проведених робіт (наданих послуг) для використання в господарській діяльності платника податків, відповідати змісту цієї діяльності та договорам, які регламентують проведення таких робіт (надання послуг).

У підтвердження фактичного отримання вказаних робіт (послуг) можуть бути надані акти приймання-передачі робіт/послуг, акти виконаних робіт або інші документи, що підтверджують фактичне їх надання, які мають містити інформацію щодо суті господарської операції, мають за змістом відповідати даним договору на надання відповідних робіт (послуг). Крім того, в актах виконаних робіт (наданих послуг) має бути конкретний перелік наданих послуг, місце, дата їх надання, а також зазначено, у чому виражено їх результат, критерії для визначення вартості послуг, розрахунок вартості послуг, тощо.

Наказом Міністерства соціальної політики від 05.03.2018 за №333 затверджено «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском» (Правила).

Відповідно до п.2 Правил - ці Правила обов`язкові для виконання всіма працівниками, що займаються модифікацією (модернізацією, реконструкцією), монтажем, демонтажем, налагодженням, технічним обслуговуванням, ремонтом, технічним оглядом та експлуатацією обладнання, що працює під тиском, вищим 0.5 бар (обладнання під тиском).

Відповідно до приписів вказаних правил після проведення модифікації (реконструкції та модернізації) суб`єкт господарювання, який виконував відповідні роботи, вносить до журналу нагляду (паспорта) відомості про виконані роботи із зазначенням усіх змін параметрів, характеристик і показників, відомості про застосовані матеріали із зазначенням номерів документів про їх якість.

Документи, що підтверджують якість застосованих матеріалів і зварювання, зберігаються у суб`єкта господарювання, який проводив модифікацію (реконструкцію чи модернізацію), а їх копії разом із журналом нагляду (паспортом) - протягом строку служби обладнання під тиском. Крім того, додається і зберігається разом із журналом нагляду (паспортом) така документація: довідка про характер модифікації (реконструкції та модернізації), підписана відповідальною особою організації, що розробила технічну документацію на модифікацію (реконструкцію та модернізацію); креслення загального вигляду з основними габаритними розмірами, якщо вони змінилися, та новими технічними характеристиками в разі їх зміни; копії документів (або виписки з них) про якість металу, що використовувався під час модифікації (реконструкції та модернізації); відомості про присадний матеріал (результати випробування наплавленого металу чи копії документів (або виписки з них) про якість електродів); відомості про результати контролю якості зварювання металоконструкції.

Зі змісту даних Правил вбачається, що вони є обов`язковими при виконанні робіт, пов`язаних з модифікацією (модернізацією, реконструкцією), монтажем, демонтажем, налагодженням, технічним обслуговуванням, ремонтом, технічним оглядом та експлуатацією обладнання, що працює під тиском, вищим 0.5 бар (обладнання під тиском), а тому були обов`язковими при наданні ТОВ «НВП «Ефект Груп» позивачу послуг з хімічної промивки котлів згідно договорів про надання послуг від 13.09.2019 №ДГ-0000097, від 26.09.2019 ДГ-0000109, від 03.10.2019 № ДГ-0000112.

Отже, контролюючий орган під час проведення перевірки мав право витребувати технічну документацію щодо товарно-матеріальних цінностей якими здійснювалось обслуговування, промивка котлів, а також обладнання, оскільки такі відомості повинні бути присутніми у позивача, згідно даних Правил. Однак позивачем таких відомостей не було надано ні під час перевірки, ні під час розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі № 300/1293/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 07 липня 2021 року.