Справа № 415/4358/21
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/4358/21
Провадження № 2-а/415/295/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,
за участю секретаря Кравченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Є.Пікуса, начальника групи ІПК віпс (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1-ї категорії (тип Б) в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 (старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина
Зміст позовних вимог
До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Є.Пікуса, начальника групи ІПК віпс (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1-ї категорії (тип Б) в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 (старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що постановою старшого начальника групи ІПК віпс (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1-ї категорії (тип Б) в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 (старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску), позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за те, що 10.06.2021 року о 13.15 годині під час прикордонного контролю був встановлений факт незаконного перетнув Державного кордону України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово не працюючий пункт пропуску через Державний кордон України «Маринівка».

Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

При складанні постанови про адміністративне правопорушення начальник групи ІПК віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1-ї категорії (тил Б)(в/ч НОМЕР_1 ) лейтенант ОСОБА_2 не з`ясував обставини дій позивача щодо перетину державного кордону зі сторони РФ, не надав можливість позивачу надати пояснення щодо дій стосовно перетину державного кордону зі сторони РФ, які були викликані крайньою необхідністю.

Відповідач не ознайомив позивача з жодним доказом, який би встановлював наявність адміністративного правопорушення.

Під час винесення постанови про адміністративне правопорушення були допущені порушення ст. 268 КУпАП, адже позивачу не надали скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача не було ознайомлено з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП.

Позивач був змушений приїхати в Україну з ОРДЛО через РФ, у зв`язку з необхідністю проходження медичного обстеження, тому що з`явилися симптоми схожі на ГРВІ та пневмонію. Так як на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей неможливо отримати кваліфіковану медичну допомогу, для збереження свого здоров`я, крім виїзду на територію України.

Представники окупаційних адміністрацій РФ в ОРДО заборонили виїзд на підконтрольну Українському уряду територію, тому позивач не мав іншої можливості потрапити до території підконтрольній Україні.

Начальник групи ІПК віпс (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1-ї категорії (тип Б) в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 (старший прикордонних нарядів в пункті пропуску), не є тією особою в розумінні ч. 2 ст. 222-1 КУпАП, яка має право розглядати справу про адміністративне правопорушення. Крім того, при розгляді справи не були з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для справи, також в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні та достатні докази того, що вона перетнула державний кордон України саме в той спосіб та в тому місці, які вказані в оскаржуваній постанові.

На підставі викладеного, просив суд скасувати постанову №010948 від 10.06.2021 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду
29.06.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у 415/4358/21 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.
06.07.2021 відповідачем наданий відзив на позов.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, суду надали відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №010948 від 10.06.2021 року особа щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.06.2021 року о 13 годині 15 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» була виявлена, як громадянка України, яка 09.06.2021 о 21год. 00 хв. перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка», чим порушила вимоги п. 3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій відповідальність за що передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.
Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №010948 від 10.06.2021 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові №010948 від 10.06.2021 року, посилаючись на не порушення нею правил перетину та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористалася своїм правом і звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів правомірності свого рішення, водночас, відзив, письмові пояснення та рапорт, що були надані відповідачем в якості доказів не можуть слугувати достатніми, достовірними та належними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та правомірності свого рішення, відповідачем не надані належні, допустимі та достатні докази.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Є.Пікуса, начальника віпс (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1-ї категорії (тип Б) в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 (старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності такими, що підлягають задоволенню повністю.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Є.Пікуса, начальника групи ІПК віпс (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1-ї категорії (тип Б) в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 (старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справи про адміністративне правопорушення №010948 від 10.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу у сумі 1700 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Є.Пікуса на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Луганський прикордонний загін ім. Героя України полковника Є.Пікуса, місцезнаходження за адресою: буд. 58, пр. Перемоги, м. Лисичанськ, Луганська область, 93120, Україна, .

Відповідач: начальник групи ІПК віпс (тип А) ВПС «Марківка» 1-ї категорії (тип Б) в/ч НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_2 (старший прикордонних нарядів в пункті пропуску), місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 , Україна, .

Повний текст судового рішення складено 07.07.2021.

Суддя Ю.О. Калмикова