Справа № 490/9131/20
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/9131/20
Номер провадження 2-а/489/73/21
Рішення

Іменем України

07 липня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Касьяненко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до інспектора 1 батальйону 2 роти управління патрульної поліції в Миколаївській області Прокопєва Олександра Миколайовича (далі-відповідач 1), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач 2) про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження

встановив

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що ним правила ПДР порушені не були, при складанні постанови, відповідач допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи у зв`язку з чим постанова є необґрунтованою, не законною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю. В обґрунтування позову посилається на те, що постанову винесено без належних і допустимих доказів правопорушення

Відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що позивач був зупинений працівником поліції і в його присутності складено постанову. Доказом вчинення правопорушення є постанова про адміністративне правопорушення та рапорт.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

29.11.2020 відповідачем 1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3497425 від 29.11.2020, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 29.11.2020 о 22:42 год. позивач керував автомобілем "TOYOTA AVENSIS" номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Лягіна, 20 в м. Миколаєві та не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", проїхав без зупинки перед знаком чи стоп-лінією. Чим порушив п. 8.4.б Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Відповідно до п. 8.4.б ПДР знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність окрім іншого за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова винесена з численними порушеннями. Оскільки, оформлення постанови відбувалось на місці зупинки транспортного засобу, постанову винесено без всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи.

Від відповідача 1 надійшов відзив на адміністративний позов та не було надано відеозаписів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доказів факту правопорушення суду не надано. Рапорт поліцейського не є доказом. Відеозапису або інших доказів суду не надано.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судом вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення, а за такого позовні вимоги про скасування постанови серії ЕАМ № 3497425 від 29.11.2020 є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Позов в частині закриття провадження задоволенню не підлягає, оскільки це питання не віднесено до компетенції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню судовий збір, банківська комісія за сплату судового збору та поштові витрати. Фактичне понесення витрат на правову допомогу позивачем не підтверджено (не надано платіжний документ, що підтверджує факт оплати) тому вони відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241 246, 286 КАС України суд

вирішив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 3497425 від 29.11.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на поштову кореспонденцію 85,1 грн. та комісію по сплаті судового збору 9,27 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв