Справа № 440/4064/20
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/4064/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Полтавській області від 13.06.2019 № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкові повідомлення-рішення від 13.06.2019 № та № є протиправними, оскільки внаслідок виникнення спірних правовідносин фактично не відбулося збільшення загального майнового стану чи приросту активів позивача у будь-якій формі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав письмовий відзив, у якому просить суд відмовити в його задоволенні та зазначив, ГУ ДПС у Полтавській області мала всі законодавчо визначені повноваження та підстави для винесення відносно позивача спірних податкових повідомлень-рішень. Всі дії відповідача здійснені в межах чинного законодавства, у порядку та у спосіб, ним передбачений (а.с.47-49).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів. Витребувано у ПАТ "ФІДОБАНК" документи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року провадження у справі зупинено. Повторно витребувано у ПАТ "ФІДОБАНК" документи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року здійснено заміну відповідача - Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43142831) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача та представник відповідача надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, а представник відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог (а.с.157-158).

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2019 Головним управлінням ДФС у Полтавській області складено акт №578/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 (а.с.62-66).

Зазначеним актом встановлені порушення:

- пп. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164 Податкового Кодексу України - у результаті чого занижено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2015 рік) на суму 240838,55 грн;

- пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України - у результаті чого занижено суму грошового зобов`язання по військовому збору, за період, що перевірявся (за звітний 2015 рік) на суму 18108,57 грн.

На підставі акта перевірки від 02.05.2019 №578/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 13.06.2019:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 361257,83 грн (а.с.69);

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 27162,86 грн (а.с.71).

Не погодившись з вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (надалі - ПК України).

Пунктом 162.1 статті 162 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, у тому числі шляхом укладення із кредитором відповідного договору, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

При цьому законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Тому, база оподаткування повинна бути визначена тільки з суми, прощеної (анульованої) банком, яку позивач фактично отримав за банківським кредитом, без врахування процентів.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09 квітня 2015 року №321-VIII, який набрав чинності 07 травня 2015 року, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та, який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Вказана правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 31 серпня 2018 року у справі №826/3684/17.

Судом встановлено, що ПАТ "ФІДОБАНК" повідомлено податковий орган про нарахований та виплачений дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу - 126 (дохід, отриманий як додаткове благо) ОСОБА_1 в сумі 1207846,77 грн.

Так, на лист ГУ ДФС у Полтавській області від 28.08.2018 №18484/10/16-31-13-03-80 (а.с.50-52) ПАТ "ФІДОБАНК" надав відповідь листом від 25.09.2018 №1-2/2498-ЛК (а.с.53-54), в якому повідомив про прощення (анулювання) боргу ОСОБА_1 в сумі 51355,61 дол США, що в перерахунку на національну валюту на дату прощення є еквівалентом 1207846,77 грн. та надав в підтвердження копію повідомлення про анулювання (прощення) боргу за кредитним договором №014/3731/2/23389 від 24.09.2008 (а.с.55).

З повідомлення від 17.12.2015 про анулювання (прощення) боргу за кредитним договором №014/3731/2/23389 від 24.09.2008 (а.с.55) слідує, що внаслідок погашення 17.12.2015 ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 10000 дол.США було прийнято рішення, що частина зобов`язань перед банком щодо сплати залишку заборгованості за кредитом в загальній сумі 51393 дол.США, гривневий еквівалент на день складання повідомлення по курсу НБУ становить 1208734,85 грн, з яких: заборгованість за кредитом 51355,61 дол.США, заборгованість по процентам 37,76 дол.США, припиняється прощенням боргу відповідно до статті 605 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що на вказаному повідомленні про анулювання (прощення) боргу міститься власноручний підпис ОСОБА_1 .

Таким чином, платник податків ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про анулювання боргу відповідно вимог пп. 164.2.17 «д» пункту 164.2 ст. 164 ПК України.

Отже, факт того, що анульована (прощена) банком сума заборгованості позивача в розмірі 1355,61 дол.США (1207846,77 грн) є сумою по основному боргу (кредитом), підтверджується листом ПАТ "ФІДОБАНК" від 25.09.2018 №1-2/2498-ЛК та повідомленням про анулювання (прощення) боргу від 17.12.2015.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувачьних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної тати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків».

Як вбачається зі змісту ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна тата у місячному розмірі з 1 січня 2015 року становила 1218 гривень.

Тому нараховані позивачці доходи у вигляді додаткового блага у сумі десятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2015 року, всього у сумі 12180 грн. (1218x10), оподатковані за ставкою 15 відсотків, а до суми перевищення доходу понад десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, тобто до суми 1195057,77 грн. (1207237,77 - 12180,00) застосована ставка 20 відсотків.

Таким чином, розрахунок (240838,55 грн. = 1827,00 грн. /15% від 12180,00 грн/ + 239011,55 грн. /20% від 1195057,77 грн./), що відображений в акті перевірки від 02.05.2019 №578/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 є вірним.

Щодо застосування пункту 8 підрозділу І розділу XX Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 8 підрозділу І розділу XX Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валютних зобов`язань за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто, не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума прощена (анульована) кредитором, у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX Кодексу, з метою оподаткування доходу, отриманого платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX Кодексу, слід розглядати окремо.

Враховуючи викладене, оскільки банком було здійснено прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом та включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм абз. «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Тобто, з наведеного підтверджується, що кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), що є підставою для зобов`язання позичальника (позивача) відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку на доходи з фізичних осіб у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, відповідачем правомірно нараховано суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 240838,55 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 120419,28 грн., а відтак суд приходить до висновку про правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 13.06.2019 №.

При вирішенні справи судом враховується відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року по справі №821/2104/16.

Крім того, отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді вказаного додаткового блага, обумовлює виникнення в неї обов`язку зі сплати військового збору з такої суми.

Так, Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

За результатами перевірки встановлено, фізичною особою ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 18108,57 грн. за результатами звітного 2015р., чим порушено пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Чистий оподаткований дохід за 2015р. за результатами перевірки складає 1207237,77 грн.* 1,5% = 18108,57 грн.

Відтак, за встановлених обставин отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага, правильними є й доводи відповідача щодо правомірності визначення позивачу грошового зобов`язання зі сплати військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

Відповідно до частин першої-другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінивши у сукупності докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко