Справа № 640/14111/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м. Київ № 640/14111/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Коваленко Т.А., у відсутність представників третьої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича (Телявський А.М.) щодо обмеження ОСОБА_1 в праві користування майном, а саме, транспортним засобом, автомобілем Opel, ДНЗ: НОМЕР_1 , та вилучення його у ОСОБА_1 і передання на зберігання іншим особам;

зобов`язати приватного виконавця Телявського А.М. передати ОСОБА_1 на зберігання транспортний засіб, автомобіль Opel, ДНЗ: НОМЕР_1 з правом користування даним транспортним засобом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано у відповідача матеріали виконавчого провадження №65038923.

В подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2021 до участі у справі залучено третю особу.

В засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, вважаючи його необґрунтованим.

Третя особа письмових пояснень щодо позову не подала, представник в засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (ТОВ "ФК "Еліт Фінанс") повідомлено належним чином.

Отже, суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №3172 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (правонаступником якого є ТОВ "ФК "Еліт Фінанс") заборгованість за Кредитним договором №562-0101039-1/ФКВ-08 від 29.02.2008 на загальну суму 396828,92 грн.

14.01.2021 на підставі зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса відносно ОСОБА_1 приватним виконавцем Фесик Марією Олексіївною відкрито виконавче провадження № 64145479.

Згідно з постановою приватного виконавця Фесик М.О. від 25.03.2021 у виконавчому провадженні №64145479 проведено опис та накладено арешт на транспортний засіб, що належить позивачу, а саме: автомобіль марки Opel, модель: Insignia, категорія: Легковий, колір: Синій, рік виробництва: 2011, номер кузова: НОМЕР_2 , ДНЗ: НОМЕР_1 .

В цей же день вказаний транспортний засіб передано на зберігання Державному підприємству "Сетам" (ДП "Сетам").

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.03.2020 відкрито провадження у справі №754/2178/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О., третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

31.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з заявою про забезпечення його позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Водночас, постановою приватного виконавця Фесик М.О. у виконавчому провадженні №64145479 від 31.03.2021 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі його заяви відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того, з Автоматизованої системи виконавчого провадження №64145479 вбачається, що постановою приватного виконавця Фесик М.О. у виконавчому провадженні №64145479 знято арешт з транспортного засобу: марки Opel, модель: Insignia, категорія: Легковий, колір: Синій, рік виробництва: 2011, номер кузова: НОМЕР_2 , ДНЗ: НОМЕР_1 , що належить боржнику.

02.04.2021 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О., третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено частково. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №3172, виданого 09.09.2020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 396828,92 грн, що стягується приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. у виконавчому провадженні №64145479.

В той же день, приватним виконавцем Телявським А.М. відкрито виконавче провадження №65038923 на підставі виконавчого напису №3172, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 09.09.2020.

Як стверджує позивач, отримавши 05.04.2021 ухвалу про забезпечення позову, позивач звернувся до ДП "Сетам" з вимогою про передачу належного йому транспортного засобу, проте в ДП "Сетам" йому відповіли, що не отримували постанови приватного виконавця Фесик М.О. про зняття арешту з транспортного засобу, відтак відсутні підстави для повернення ОСОБА_1 автомобілю. Окрім того, в ДП "Сетам" зазначили, що відносно позивача відкрито виконавче провадження іншим приватним виконавцем - Телявським А.М.

06.04.2021 приватним виконавцем Телявським А.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №65038923, якою накладено арешт (заборону) відчуження на транспортний засіб: марки Opel, модель: Insignia, категорія: Легковий, колір: Синій, рік виробництва: 2011, номер кузова: НОМЕР_2 , ДНЗ: НОМЕР_1 , що належить боржнику.

07.04.2021 на особистому прийому позивачем відповідачу надано ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2021 у справі №754/2178/21 про забезпечення позову ОСОБА_1

08.04.2021 відповідачем прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до вирішення справи по суті.

28.04.2021 позивачем подано приватному виконавцю Телявському А.М. заяву про передання ОСОБА_1 транспортного засобу: марки Opel, модель: Insignia, категорія: Легковий, колір: Синій, рік виробництва: 2011, номер кузова: НОМЕР_2 , ДНЗ: НОМЕР_1 , на зберігання до розгляду справи №754/2178/21.

Відповідач листом від 14.05.2021 №3473 у відповідь на заяву ОСОБА_1 повідомив його про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі постанови від 08.04.2021, а також зазначив, що після спливу обставин, які були підставою для зупинення виконавчого провадження №65038923, приватним виконавцем буде вжито заходи щодо оцінки описаного та арештованого майна відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження", статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частинами першою, другою статті 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім рішень, визначених частиною другою статті 5 Закону №1404-VІІІ.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII (Закон №1403-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За текстом частини першої статті 4 Закону № 1403-VIII діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність (частина друга статті 4 Закону № 1403-VIII).

Відповідно до статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (Інструкція №512/5).

Пунктом 10 розділу VIII Інструкції №512/5 передбачено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Згідно з пунктом 13 розділу VIII Інструкції №512/5 уразі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім`я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім`я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, рішення про передачу майна іншому зберігачеві оформлюється виключно постановою державного (приватного) виконавця.

Водночас, суд зазначає, що у відповідності до пункту 2 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII державний виконавець зупиняє виконавчі дії у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

У статтях 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову. Відповідно до частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Пунктом 6 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Тобто, у випадку забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, що оскаржується, та прийняття державним (приватним) виконавцем постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, законодавством встановлено пряму заборону на вчинення виконавчих дій щодо об`єкта стягнення, в тому числі і на передання такого об`єкта іншому зберігачу, до усунення обставин, що стали підставою для зупинення виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про бездіяльність відповідача щодо повернення йому транспортного засобу, оскільки на даний час у виконавчому провадженні №65038923 зупинено вчинення виконавчих дій, відтак відповідач позбавлений можливості визначити іншого зберігача спірного рухомого майна та оформити вчинення такої виконавчої дії відповідним документом - постановою.

Разом з тим, суд враховує, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.04.2021 винесена приватним виконавцем Телявським А.М. після постановлення ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2021 про забезпечення позову ОСОБА_1 .

Таким чином, навіть враховуючи, що матеріали справи не містять доказів обізнаності відповідача до 07.04.2021 про наявність ухвали про забезпечення позову, фактично приватним виконавцем Телявським А.М. здійснено опис та арешт майна (транспортного засобу) боржника під час дії заборони на вчинення виконавчих дій щодо майна боржника, в тому числі і транспортних засобів.

Також суд зазначає, що виконавчі дії щодо опису та арешту майна (коштів) боржника ( ОСОБА_1 ) вчинено без присутності боржника.

Відповідач вказує, що Закон України "Про виконавче провадження" не покладає на приватного виконавця обов`язку попередньо повідомляти боржника про дату та час виїзду за адресою його проживання з метою вчинення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника.

Водночас, згідно з вимогами частини першої статті 19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, брати участь у вчиненні виконавчих дій.

Відповідач стверджує, що 05.04.2021 направив на адресу боржника постанову про відкриття виконавчого провадження, в той час як опис та арешт майна боржника здійснено 06.04.2021, що свідчить про те, що позивачу не тільки не могло бути відомо про вчинення приватним виконавцем Телявським А.М. такої виконавчої дії як опис та арешт його майна, а й взагалі про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, відповідач, здійснюючи арешт транспортного засобу боржника та, передаючи його на зберігання ДП "Сетам", позбавив позивача права користуватися належним йому автомобілем.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що за обставин зупинення приватним виконавцем Телявським А.М. вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №65038923 до вирішення справи №754/2178/21 по суті, правильним та достатнім є спосіб відновлення порушеного права позивача шляхом визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.04.2021 у виконавчому провадженні №65038923, оскільки у такий спосіб транспортний засіб (автомобіль марки Opel, модель: Insignia, категорія: Легковий, колір: Синій, рік виробництва: 2011, номер кузова: НОМЕР_2 , ДНЗ: НОМЕР_1 ) повертається позивачу. Підстави для зберігання ДП "Сетам" транспортного засобу відсутні.

Згідно з частинами першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з виходом за межі позовних вимог.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-248, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.04.2021 у виконавчому провадженні №65038923.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 287, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович (місцезнаходження особи: вулиця Юрія Поправки, будинок 6, офіс 26, місто Київ, 02094).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (місцезнаходження юридичної особи: Солом`янська площа, будинок 2, місто Київ, 03035, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 40340222).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 07.07.2021.

Суддя О.М. Чудак