Справа № 620/7037/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
08 липня 2021 року Чернігів Справа № 620/7037/21
Чернігівський окружний адміністративний суд:
під головуванням судді Соломко І.І.,
за участю секретаря Кремчаніної В.І.,
представника позивача Марченко Н.І.,
представника відповідача Гутника В.П.,
представника третьої особи ОСОБА_1 Гутника В.П.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Державне підприємство ''Сетам'' про визнання протиправним дій та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій,
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 (далі також позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича (далі також відповідач), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 (третя особа-1), ОСОБА_1 (третя особа-2), Державне підприємство ''Сетам'' (третя особа- 3), про визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича щодо передачі Державному підприємству «Сетам» на електронні торги 1/2 частини незавершеного будівництва (готовність 96%) загальною площею 1164 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 та зобов`язання відповідача утриматися від дій щодо звернення стягнення на вказане нерухоме майно до зняття з вказаного нерухомого майна арешту, накладеного ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.03.2020 у справі № 750/1944/20.
08.07.2021 у підготовче засідання з`явились представники: позивача, відповідача та третьої особи - ОСОБА_1 . Інші треті особи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
Представник відповідача та третьої особи у підготовчому засіданні заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст. 287 КАС України.
Представник позивача у свою чергу заявила клопотання про надання часу для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з поважних причин.
Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_1 , щодо заявленого клопотання не заперечував.
Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника позивача, надано додатковий час для подання заяви про поновлення строку звернення до суду.
Представник позивача у заяві про поновлення строку як на поважну причину пропуску строку посилається на те, що про порушення своїх прав позивач дізналась 04.06.2021 з публікації на сайті ДП «Сетам» про електронні торги: 1/2 частини незавершеного будівництва (готовність 96%) загальною площею 1164 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 . Того ж дня вона звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання такого позову та ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 (суддя Падій В.В.) у задоволенні заяви їй відмовлено. Також зазначає, що постановами приватного виконавця Палігіна О.П. від 18.06.2021 відкриті виконавчі провадження №65864745 та № 65864787 на підставі виконавчих листів № 750/1962/20, виданих Деснянським районним судом міста Чернігова по примусовому виконанню рішення суду 28.12.2020 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 3 199320,77 грн. та 11 517,50 грн. у відшкодування судового збору та накладено арешт на все майно боржника. Вказані обставини вважає поважними та просить поновити строк звернення до суду. Крім того, звертає увагу суду на те, що ст.287 КАС України встановлені строки звернення до суду для учасників виконавчого провадження та осіб які залучаються для проведення виконавчих дій, однак позивач не є учасником виконавчого провадження, тому в даному випадку має бути застосований шестимісячний строк.
Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_1 вважає вказані причини пропуску неповажними та просить відмовити у задоволенні клопотання оскільки, як зазначає позивач про порушення своїх прав вона дізналася 04.06.2021 з публікації на сайті ДП «Сетам», а до суду звернулась з позовом 22.06.2021, тобто з пропуском строку, встановленого ст.287 КАС України. При цьому зазначив, що саме вказана норма підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки оскаржуються дії приватного виконавця, вчинених в рамках виконавчого провадження.
Дослідивши подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду, та матеріали справи, заслухавши думку представника позивача та представника відповідача та третьої особи Вінника С.Г. суд зазначає наступне.
Вказана справа, у відповідності до глави 11 КАС України, належить до окремих категорій термінових справ, порядок та строки розгляду якої визначені ст. 287 КАС України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який у цивільному та господарському судочинстві визначений як строк позовної давності, а в адміністративному - строк звернення до суду.
У питаннях визначення строків одразу закладена певна суперечність між інтересами однієї сторони, яка наполягає на безумовному застосуванні процесуальних строків, та інтересами іншої сторони, яка вважає, що строк варто поновити; умовний конфлікт між принципом правової визначеності та принципом права на судовий захист, обидва з яких є елементами принципу верховенства права.
Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.
Правова визначеність є універсальним правовим інститутом, дія якого поширюється на такі важливі сфери правовідносин між державою та особою, як реалізація і забезпечення прав і свобод людини і громадянина, встановлення юридичної відповідальності, підстав та порядку притягнення до такої відповідальності, неприпустимість дій і бездіяльності органів влади, спрямованих на необґрунтоване обмеження прав і свобод людини.
Зміст принципу правової визначеності розкрито у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010, де Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
На підставі аналізу сформульованих цим судом позицій правова визначеність та принцип верховенства права є взаємопов`язаними, оскільки правова визначеність спрямована на чіткість та передбачуваність правового статусу особи, дій органів державної влади, їх посадових та службових осіб, недопущення безпідставного порушення чи обмеження прав і свобод людини і громадянина.
Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.
Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.
Зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у ньому не визначено граничні межі, у яких адміністративні суди можуть приймати рішення про поновлення строку звернення до суду. Не містить КАС України й конкретних підстав та критеріїв, за якими можливо оцінити поважність причин пропуску відповідного строку.
З цього приводу у ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа «Салов проти України»), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Сутяжник проти Росії», п. 38).
При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує:
1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки;
2) поведінку заявника;
3) поведінку державних органів;
4) перевантаження судової системи;
5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).
Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного:
1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим;
2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин;
3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі;
4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку;
5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне надати правову оцінку підставам, які вказує позивач.
Суд встановив, що про порушення своїх прав позивач дізналася 04.06.2021, з інформації на сайті ДП «Сетам» про реалізацію спірного об`єкту нерухомого майна.
До суду з даним позовом позивач звернувся 24.06.2021, що підтверджується квитанцією Укрпошти про оформлення відправлення (а.с.30), тобто з пропуском строку, встановленого ст. 287 КАС України.
Посилання представника позивача на те, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані строки, встановлені ст. 287 КАС України у зв`язку з тим, що позивач не є учасником виконавчого провадження, суд відхиляє з огляду на таке.
Предметом спору є оскарження дій приватного виконавця, вчинених в рамках виконавчого провадження, де позивач не є учасником.
Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05.06. 2019 у справі N 917/2267/14, де Суд зазначив, що згідно з приписами ч.1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" спори щодо оскарження рішення, дії або бездіяльності приватного виконавця за участю особи, яка не є стороною виконавчого провадження, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Тому в даному випадку суд вважає, що має бути застосовано і строк звернення до суду, встановлений вказаними нормами.
Так, положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 287 КАС України визначено, що до адміністративного суду із позовною заявою на рішення, дії або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть звернутися учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
У той же час, ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Отже, підсумовуючи викладене у сукупності, в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку, що про існування оскаржуваних дій позивачу стало відомо ще 04.06.2021 з сайту ДП «Сетам» про реалізацію спірного майна, натомість до суду з вказаним позовом позивач звернувся лише 24.06.2021, тобто поза межами десятиденного строку, передбаченого ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 287 КАС України.
Посилання представника позивача як на поважні причини пропуску строку на подання заяви про забезпечення позову за результатами якої 15.06.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом постановлена ухвала про відмову та наявність виконавчих проваджень №65864745 та № 65864787, відкритих 18.06.2021 суд відхиляє, оскільки ці обставини не пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що вказує на існування у позивача об`єктивної можливості реалізувати своє право на оскарження спірних дій в установлений ст. 287 КАС України строк.
З урахуванням наведених вище обставин, суд вважає неповажними наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. 3 та ч. 4 ст. 123 цього Кодексу.
У свою чергу п.1 ч.2 ст.183 КАС України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Відтак, зважаючи на те, що після відкриття провадження у справі судом встановлено порушення позивачем десятиденного строку на звернення до суду, натомість в аспекті положень ч. 3 ст. 123 КАС України, позивачем не наведено та не доведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку позовну заяву у справі № 620/7037/21 на підставі п.1 ч.2 ст.183 та п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України слід залишити без розгляду.
Керуючись положеннями статей 123, 183, 240, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Причини пропуску позивачем строку звернення до суду визнати неповажними.
Позовну заяву у справі № 620/7037/21 - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко