Справа № 460/3742/19 
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/3742/19 пров. № А/857/1819/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області,

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року (суддя Зозуля Д.П., час ухвалення 13:43 год., місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 15.10.2020р.),

в адміністративній справі №460/3742/19 за позовом Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод" до Головного управління ДПС у Рівненській області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У грудні 2019 року позивач ДП "Зірненський спиртовий завод" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Рівненській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення: - №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 571718,00 грн.; - №, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 358053,00 грн.; - №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету, у розмірі 2854835,00 грн.; - №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4081447,00 грн.. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Протокольною ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року допущено процесуальне правонаступництво відповідача ГУ ДФС у Рівненській області на належного відповідача ГУ ДПС у Рівненській області.

Відповідач ГУ ДПС у Рівненській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області форми "Р" № від 07.05.2019 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 509516,00 грн.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області форми "В4" № від 07.05.2019 в частині встановлення суми завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2018 року на суму 354857,00 грн.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області форми "Р" № від 07.05.2019. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області форми "П" № від 07.05.2019 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2018 рік у розмірі 3806447,00 грн.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на суму 18378,70 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції від 06.10.2020 року не погодився відповідач ГУ ДПС у Рівненській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права процесуального права в частині задоволення позовних вимог, у якій підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує на безпідставність висновків суду першої інстанції про те, що ні кількість працівників на підприємстві, наявність чи відсутність основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів контрагента не є належним доказом відсутності реальної можливості здійснення саме спірних господарських операцій щодо поставки товарів ТОВ «Атмос Інжинірнг» та надання транспортних послуг ТОВ «Аівент Груп». Вказує апелянт, що для підтвердження реальності господарських операцій наявність первинних документів є обов`язковою умовою, проте не виключною, адже наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування як витрат так і податкового кредиту. Безпідставним вважає апелянт висновок суду і щодо неможливості формування висновків контролюючого органу на підставі аналітичної інформації податкового органу, що суперечить пп.83.1.2 п.83.1 ст.83 ПК України. Також не погоджується апелянт із висновком суду першої інстанції щодо не взяття до уваги вироку Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2020 року у справі №758/950/20, який не набрав законної сили, оскільки такий набрав законної сили 17.08.2020 року. Вважає апелянт і невірним висновок суду першої інстанції щодо не взяття до уваги інформації про порушення окремими платниками податків податкового законодавства, зазначаючи, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватися належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій. Наголошує апелянт, що під час підготовчого засідання жодних клопотань щодо виключення з числа доказів протоколів допиту свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позивачем не заявлялось. При цьому відповідач наголосив про можливість надання такого дозволу для суду, однак в порушення принцип змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі судом не витребувано такого доказу та позбавлено можливості надати такий доказ. Наголошує апелянт на тому, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги наведених відповідачем обгрунтувань та доказів про нереальність розглядуваних господарських операцій позивача із контрагентами ТОВ «Атмос Інжинірнг» та ТОВ «Аівент Груп», а також щодо безпідставного нарахування позивачем податкових зобов`язань при списанні ТМЦ, які не використані в господарській діяльності (вивезення післяспиртової барди в кількості 31074 т.).

За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ ДПС у Рівненській області просить скасувати оскаржене рішення суду від 06.10.2020 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у позові позивачу відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державне підприємство Зірненський спиртовий завод () є зареєстрованою юридичною особою, основний вид діяльності згідно КВЕД 11.01 дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (а.с. 70 Т.1).

Сторонами у справі не заперечується, що позивач займається виробництвом спирту. Сировиною для виробництва спирту є зерно кукурудзи.

ДП Зірненський спиртовий завод станом на 04.03.2019 року перебував на обліку в ГУ ДФС у Рівненській області та був платником податків і зборів: податку на додану вартість; податку на прибуток; земельного податку; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; екологічного податку; акцизного податку; рентної плати; єдиного внеску, нарахованого на суми заробітної плати (винагороди); військового збору; податку на доходи фізичних осіб.

На підставі наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 21.02.2019 року №535, виданого відповідно до ст.20 розд. I, ст.ст. 75, 77, 82, 20 Податкового кодексу України, та направлень від 01.03.2019 року виданих посадовим особам ГУ ДФС у Рівненській області, проведено документальну планову виїзну перевірку ДП Зірненський спиртовий завод з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., результати якої оформлено Актом від 08.04.2019 №744/17-00-14-01/00375036 (далі - Акт перевірки) (а.с. 11-69 Т.1).

Із змісту вказаного Акту перевірки видно, що контролюючим органом встановлено порушення, зокрема:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 пункту 134.1 статті 134, п.п.140.4.2 п.140.4 ст.140 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на суму 4081447грн., Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, що призвело до заниження частини чистого прибутку на загальну суму 2854835 грн., в тому числі за 2017р. 190485грн., за 2018р. 2664350 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.187.1, ст.187, п.188.1 ст.188 пп.а п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.201.7, п.201.10 ст.201 розділу ІІІ ПК України, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 571718грн., в т.ч. за липень 2018р. на суму 146453грн., за серпень 2018р. на 425265грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2018 на суму 358053 грн..

За результатами виявлених, вказаних вище, порушень, на підставі Акта перевірки, Головним управлінням ДФС у Рівненській області платнику податків ДП Зірненський спиртовий завод 07.05.2019 року винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 571718 грн. (а.с. 7 Т.1);

- №, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 358053 грн. (а.с. 8 Т.1);

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету, у розмірі 2854835 грн. (а.с. 9 Т.1);

- №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4081447 грн. (а.с. 10 Т.1).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності та скасування спірних ППР від 07.05.2019 року у визначених судом грошових сумах, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України. Суд застосовує норми, чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.75.1.2 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Колегія суддів враховує, що перевіркою ДП «Зірненський спиртзавод» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено документальне оформлення операцій з постачання кукурудзи від ТОВ «Атмос інжинірнг» () та операцій з придбання послуг з перевезення в період листопад, грудень 2017 року у ТОВ Аівент Груп (), які відповідач вважає нереальними господарськими операціями з постачання товарів та з придбання послуг перевезення.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункт).

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 6 та 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, зареєстрованого Міністерством юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Таким чином, господарські операції для визначення витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричинили реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно із п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п.187.1 ст.187 ПК України).

За змістом п.188.1 ст.188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, ПДВ та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

За приписами пп.а п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно із вимогами п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України).

Із зазначених правових норм вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

За визначенням ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, кожна господарська операція має бути відображеною належним чином оформленими первинними документами, що відображають зміст та суть операції.

В Акті перевірки від 08.04.2019 року вказано ознаки нереальності операцій ТОВ "Атмос інжинірнг" та ТОВ Аівент Груп: відсутність трудових ресурсів для здійснення господарських операцій; відсутність реального джерела походження за даними Єдиного реєстру податкових накладних; неподання податкової звітності за 2018 рік.; відсутність відомостей щодо наявності у власності нерухомого майна; наявність кримінального провадження за ознаками фіктивності ТОВ Атмос Інжинірнг. Відповідач в акті зазначає про ненадання сертифікатів якості поставленого товару, що також свідчить про нереальність господарських операцій.

Досліджуючи зміст та суть господарських операцій між позивачем та ТОВ Атмос інжинірнг, колегія суддів враховує, що згідно договору поставки від 18.04.2018 №18/04-2018, укладеного між позивачем та ТОВ Атмос Інжинірнг, останній зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ДП Зірненський спиртзавод) зобов`язується прийняти та оплатити кукурудзу.

Позивач обгрунтовує реальність цих договірних відносин тим, що наявними у справі письмовими матеріалами підтверджується, що на виконання даного договору позивачу поставлено зерно кукурудзи у кількості 819,8 тон. по ціні 5200 грн. (з ПДВ) за тону на суму 4262960 грн., у т.ч. ПДВ на суму 710493,33 грн. згідно наступних накладних: №19 від 18.04.18 у кількості 93,95 т. на суму 488540 грн. у т.ч. ПДВ 81423,33; №21 від 19.04.18 у кількості 43,45 т. на суму 225940 грн. у т.ч. ПДВ 37656,67; №22 від 20.04.18 у кількості 31,78 т. на суму 165256 грн. у т.ч. ПДВ 27542,67; №23 від 22.04.18 у кількості 240,8 т. на суму 1252160 грн., у т.ч. ПДВ 208693,33 грн.; №30 від 30.04.18 у кількості 190,22 т. на суму 989144 грн., у т.ч. ПДВ 164857,33 грн.; №31 від 02.05.18 у кількості 35,5 т. на суму 184600 грн., у т.ч. ПДВ 30766,67 грн.; №32 від 03.05.18 у кількості 144,6 т. на суму 751920 грн., у т.ч. ПДВ 125320 грн.; №35 від 02.05.18 у кількості 39,5 т. на суму 205400 грн., у т.ч. ПДВ 34233,33 грн..

По операціях з постачання товару ТОВ Атмос Інжинірнг формувало та реєструвало в Реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, за якими позивач формував податковий кредит, зокрема податкові накладні на поставку зерна кукурудзи ТОВ Атмос Інжиніринг зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН): №10 від 18.04.2018, зареєстрована в ЄРПН 14.05.2018, сума ПДВ 81423,33 грн; №12 від 19.04.2018, зареєстрована в ЄРПН 14.05.2018, сума ПДВ 37656,67 грн; №14 від 20.04.2018, зареєстрована в ЄРПН 10.05.2018, сума ПДВ 27542,67 грн; №16 від 22.04.2018, зареєстрована в ЄРПН 14.05.2018, сума ПДВ 208693,33 грн; №20 від 30.04.2018, зареєстрована в ЄРПН 15.05.2018, сума ПДВ 164857,33 грн; №1 від 02.05.2018, зареєстрована в ЄРПН 17.05.2018, сума ПДВ 30766,67 грн; №2 від 02.05.2018, зареєстрована в ЄРПН 17.05.2018, сума ПДВ 34233,33 грн; №3 від 03.05.2018, зареєстрована в ЄРПН 18.05.2018, сума ПДВ 125320 грн..

Оплата за поставлений товар здійснена позивачем у квітні, червні-липні 2018 року на суму 4262960 грн., згідно наступних платіжних доручень: ПД №851 від 20.04.2018 на суму 800000 грн; ПД №944 від 07.06.2018 на суму 220000 грн; ПД №972 від 15.06.2018 суму 500000 грн; ПД №1020 від 26.06.2018 на суму 1740000 грн; ПД №1031 від 26.06.2018 на суму 50000 грн; ПД №1044 від 13.07.2018 на суму 300000 грн; ПД №1070 від 23.07.2018 на суму 400000 грн; ПД 1085 від 31.07.2018 на суму 252960 грн..

Станом на 31.12.2018 дебіторська/кредиторська заборгованість по взаєморозрахунках ДП Зірненський спиртзавод із ТОВ Атмос інжинірнг відсутня.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено і такі обставини підтверджують у відповідній частині доводи апелянта (відповідача) про те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про об`єкти нерухомості ТОВ «Атмос інжинірнг» (код 39737093) відсутні. Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних придбання послуг обладнання, техніки, приміщень платників ПДВ не встановлено. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, взаємовідносини із фізичними особами- підприємцями у ділянки ТОВ «Атмос інжинірнг» відсутні. Декларацію з податку на прибуток та Звіт про фінансові результати за 2018 рік до податкового органу не подано, відомості про основні засоби відсутні. Крім того, згідно з інформаційною базою даних ДФС України у ТОВ «Атмос інжинірнг» засновником, директором та бухгалтером значиться ОСОБА_4 . Статутний фонд становить 1000 грн.. Податковий борг становить 148157 грн.. З вересня 2018 року не звітується до податкового органу за місцем реєстрації.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено формування податкового кредиту ТОВ «Атмос інжинірнг» з номенклатурою «кукурдза» від підприємств з ознаками фіктивності, а саме:

- ТОВ «Філат плюс», , м.Київ. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень (ЄДРСР) щодо ТОВ «Філат плюс» триває кримінальне провадження №0000463 від 17.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Податковий кредит ТОВ «Філат плюс» по номенклатурі «кукурудза» сформовано лише від ТОВ «Союзенергомаш», , щодо постачальника якого (ТОВ "Інтер-Буд-Сервіс" ()) наявний вирок по кримінальному провадженню передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України (справа №758/5160/15-к). По ланцюгу постачання наявне придбання в основному цигарок та автомобілів. Інформація, що свідчила б про отримання кукурудзи від неплатників ПДВ, відсутня (у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості по виплати доходів самозайнятим особам);

- ТОВ «Мегаполіс Біз», , м.Київ. Згідно з даними ЄДРСР щодо ТОВ «Мегаполіс Біз» триває кримінальне провадження №0002108 від 27.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.2, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.3 ст.358, ч.2 ст.364 КК України. Проведеними слідчими (розшуковими) діями отримано відомості, що участь у проведенні незаконних операцій, направлених на ухилення від сплати податків до державного бюджету та подальшу легалізацію отриманих таким шляхом коштів, здійснювала група підприємств, зокрема ТОВ «Мегаполіс Біз».

По ланцюгу постачання ТМЦ встановлено, що придбання кукурудзи ТОВ «Мегаполіс Біз» здійснювало у наступних суб`єктів господарювання:

а) ТОВ «Кондіс іновацій», , 148.55 тонн) при подальшому дослідженні ланцюга постачання ТМЦ з моменту створення СГ придбання кукурудзи не встановлено, інформація, що свідчила б про отримання кукурудзи від неплатників ПДВ відсутня (у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості по виплати доходів самозайнятим особам);

б) ТОВ «Лоттрейд компанія», , 1139.79 тонн при подальшому дослідженні ланцюга постачання ТМЦ з моменту створення СГ придбання кукурудзи не встановлено, інформація, що свідчила б про отримання кукурудзи від неплатників ПДВ відсутня (у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості по виплати доходів самозайнятим особам);

в) ТОВ «Вітіс тур», , (79,62 тонн) при подальшому дослідженні ланцюга постачання ТМЦ з моменту створення СГ придбання кукурудзи не встановлено, інформації, що свідчила б про отримання кукурудзи від неплатників ПДВ відсутня (у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості по виплати доходів самозайнятим особам);

г) ТОВ «Інтер майн», , (93,95 тонн), при подальшому дослідженні ланцюга постачання ТМЦ з моменту створення СГ придбання кукурудзи є лише в кількості 10,98 тонн, інформація, що свідчила б про отримання кукурудзи від неплатників ПДВ відсутня (у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості по виплати доходів самозайнятим особам);

- ТОВ «Аліас Сейп», , м.Маріуполь Донецької області. Згідно з даними ЄДРСР щодо ТОВ ТОВ «Аліас Сейп» триває кримінальне провадження №0000189 від 03.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України. Крім того, податковий кредт ТОВ «Аліас Сейл» по номенклатурі «кукурудза» сформовано лише від "Союзенергомаш", , щодо постачальника якого (ТОВ "Ін Буд-Сервіс" ()) наявний вирок по кримінальному провадженню у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України (справа №758/5160/15-к), при подальшому дослідженні ланцюга постачання ТМЦ з моменту створення СГ придбання кукурудзи встановлено, інформація, що свідчила б про отримання кукурудзи від неплатників відсутня (у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості по виплати доходів самозайнятим особам);

- ТОВ "Марвел Інтертайм", , м.Київ. Згідно з даними ЄДРСР щодо ТОВ "Марвел Інтертайм" триває кримінальне провадження №0000045 від 27.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України. В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що учасники злочинного угрупування, які здійснюють безпосередній контроль діяльності раніше встановлених транзитно-конвертаційних підприємств, на даний час створили (придбали) ряд інших підприємств з ознаками «фіктивності» для мінімізації податкових зобов`язань СГД реального сектору економіки для сприяння в ухиленні від сплати податків до держаного бюджету, зокрема ТОВ "Марвел Інтертайм". При подальшому дослідженні ланцюга постачання ТМЦ з моменту створення СГ, придбання кукурудзи встановлено, інформація, що свідчила б про отримання кукурудзи від неплатників відсутня (у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості по виплати доходів самозайнятим особам).

Крім того встановлено, що відповідно до ЄДРСР щодо ТОВ «Атмос інжиніринг» відкрито кримінальне провадження №0000189 від 17.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.200 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, діючи на території Святошинського району м. Києва, вчиняють незаконні дії з документами на переказ платіжними картками та іншими засобами доступу до банківських рахунків, електронними грошима, обладнанням для їх виготовлення, незаконного формування податкового кредиту з ПДВ, використовуючи реквізити підконтрольних їм підприємств, зокрема, ТОВ "Атмос інжинірнг".

Виходячи з викладеного вище, статус фіктивного, нелегального підприємства ТОВ «Атмос інжиніринг» несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документального бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018р. у справі №7075/12/2670.

Крім того, перевіркою встановлено невідповідність оформлених документів щодо господарських операцій з ТОВ «Атмос інжинірнг», а також ненадання всіх документів, як можуть підтвердити реальність господарських операцій: 1) документів, що підтверджують походження кукурудзи (сертифікатів якості/відповідності, інші документи, що підтверджує якість та походження товару), передбачені пунктами 2.1 та 2.2 договору від 01.04.2018 року №01/04-2018, до перевірки не надано.

Згідно ч.1 ст.268 Господарського кодексу України, якість товарів, які поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги щодо якості товарів.

Відповідно гідно ч.4 ст.268 ГК України, постачальник повинен засвідчити якість товарів, поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Згідно статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (сертифікат відповідності тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Отже, не встановлення джерела походження, виробників сировини, придбання якого задокументовано видатковими накладними, виписаними від імені ТОВ «Атмос інжинірнг», додатково слугує доказом не підтвердження руху товарів в «ланцюгу» постачання від виробника до ДП «Зірненський спиртовий завод».

Також колегія суддів враховує, що товарно-транспортні накладні не відповідають змісту господарської операції, відмітки про завантаження (штамп зерноскладу) на ТТН відсутні. В частини ТТН у графі «Перевізник» вказано ТОВ "Укрхімопт" та ТОВ Афіна Ком". При цьому згідно Єдиного реєстру судових рішень встановлено наявність досудового розслідування щодо ТОВ "Укрхімопт", (справа №759/16012/18) у кримінальному провадженні №0000189 від 03.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 cт.200 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, діючи на території Святошинського району м. Києва, вчиняють незаконні дії з документами на переказ, платіжними картками та іншими засобами доступу до банківських рахунків, електронними грошима, обладнанням для їх виготовлення, незаконного формування податкового кредиту з ПДВ, використовуючи реквізити підконтрольних їм підприємств, зокрема ТОВ ''Укрхімопт''.

Відповідно до видаткових накладних місце складання - м.Київ, що протирічить даним ТТН. У ТТН зазначено місце навантаження « с.Тростянка Хмельницька обл.», «Гримайлів», «Тернопіль», «Гусятин». Журнал в`їзду транспорту на територію ДП «Зірненський спиртзавод» до перевірки не надано. Відповідно до результатів аналітичного пошуку транспортних засобів по НАІС ДДАІ МВС України власниками транспортних засобів, що зазначені в ТТН на перевезення ТМЦ, є фізичні особи. Проведеним аналізом звітів 1- ДФ, поданих перевізниками (ТОВ "Укрхімопт" та ТОВ Афіна Ком"), виплат самозайнятим особам за ознакою доходів 157 «виплати доходу самозайнятим особам» чи за ознакою доходу 126 «оренда», у періоді надання послуг не встановлено.

Сукупність вищенаведених ознак вказує на неможливість факту поставки ТМЦ саме від ТОВ «Атмос інжинірнг».

Колегія суддів також приймає до уваги, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2020 року у справі №758/950/20 (відомості з ЄДРСР https://reyestr.court.gov.ua/Review/90404485), який набрав законної сили 18.01.2021 року, та згідно з яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Із змісту цього вироку видно, що згідно встановлених обставин, невстановлені особи у грудні 2017 року організували реєстрацію підприємства ТОВ «Атмос Інжиніринг» (), без справжнього наміру здійснювати господарську діяльність, яка передбачена Статутом вказаного Товариства, а лише з метою отримання корисливої вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням встановлених у справі обставин колегія суддів погоджується з доводами відповідача (апелянта), що по контрагенту позивача ТОВ «Атмос Інжиніринг» () встановлені обставини фіктивного підприємнцтва і в сукупності з іншими наведеними вище обставинами, а саме: - неможливість реального здійснення ТОВ «Атмос інжинірнг» зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг; - відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів у ТОВ «Атмос інжинірнг»; - облік у ТОВ «Атмос інжинірнг» для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням (формуванням) податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; - здійснення TOB «Атмо інжинірнг» операцій з товаром, що не вироблявся та не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; - відсутність передбачених договором поставки документів щодо операцій «Зірненський спиртзавод» (документи про походження та якість товару), апеляційний суд приходить до переконання, що ДП «Зірненський спиртовий завод» сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок документального оформлення операцій з придбання ТМЦ у джерела, яке не відповідає документально оформленому, за рахунок використання документів контрагента ТОВ «Атмос інжинірнг», що фактично не здійснювали поставки товару.

При цьому, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є, зокрема, фактичне здійснення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Правові наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто дії або події, які викликають зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Будь-які документи мають силу первинних документів і можуть бути використані для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарських операцій. Сама по собі наявність належним чином оформлених первинних документів не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності включення сум витрат до податкового обліку, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. З метою податкового обліку господарські операції мають оформлюватися будь-якими первинними документами, але їх зміст та складання повинні відповідати не лише вимогам податкового законодавства, а й законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що надані позивачем, складені на виконання договірних відносин з ТОВ Атмос Інжинірнг та досліджені документи відповідають вимогам законодавства та мають силу первинних документів, які підтверджують реальне здійснення господарських операцій.

На підставі встановленого, колегія суддів вважає правильним висновки контролюючого органу про заниження ДП «Зірненський спиртовий завод» по взаєморозрахунках з ТОВ Атмос Інжинірнг сум податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 374146 грн. та завищення сум від`ємного значення у розмірі 336347 грн., а також заниження податкового зобов`язання з ПНП у розмірі 2664350 грн. та завищення сум від`ємного значення у розмірі 3552467 грн..

Відносно господарських операцій між позивачем та ТОВ Аівент Груп, судом встановлено, що згідно договору про організацію послуг пов`язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом від 20.11.2017р. укладеного між ТОВ Аівент Груп - Експедитор та ДП Зірненський спиртовий завод - Замовник , Експедитор зобов`язується від свого імені за дорученням та за рахунок Замовника заключати договори з третіми особами для організації перевезень вантажів.

ТОВ Аівент Груп надано позивачу транспортні послуг на суму 304 776 грн., у т.ч. ПДВ 50796 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (наданих послуг): №591 від 29.11.2017 на суму 12800 грн., у т.ч. ПДВ 21333,33 грн.; №621 від 10.12.2017 на суму 48000 грн., у т.ч. ПДВ 8000 грн.; № 631 від 30.12.2017 на суму 48000 грн., у т.ч. ПДВ 8000 грн.; №632 від 30.12.2017 на суму 16776 грн., у т.ч. ПДВ 2796 грн.; №636 від 30.12.2017 на суму 64000 грн., у т.ч. ПДВ 10666,67 грн..

Операція з поставки ТОВ Аівент Груп автопослуг на ДП Зірненський спиртовий завод оформлені податковими накладними, які зареєстровані в ЄРПН, та відображені в податковому обліку у листопаді 2017 року та грудні 2017 року відповідно: №51 від 22.11.2017 на суму 128000 грн., у т.ч. ПДВ 21333,33 грн.; №32 від 10.12.2017 на суму 48000 грн., у т.ч. ПДВ 8000 грн.; №51 від 15.12.2017 на суму 48000 грн., у т.ч. ПДВ 8000 грн.; №79 від 22.12.2017 на суму 80776 грн., у т.ч. ПДВ 13462,67 грн..

Окрім цього, факт транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними.

Позивачем здійснено оплату за надані ТОВ Аівент Груп послуги у листопаді-грудні 2017 року на суму 304776 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №619 від 11.12.2017; №632 від 12.12.2017; №585 від 22.11.2017; №661 від 15.12.2017; №679 від 22.12.2017.

Станом на 31.12.2018 дебіторська/кредиторська заборгованість по взаєморозрахунках ДП Зірненський спиртзавод із ТОВ Аівент Груп відсутня.

На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ Аівент Груп належним чином зареєстровано як юридична особи, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем, складені на виконання договірних відносин з ТОВ Аівент Груп досліджені документи відповідають вимогам статті 1 та статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському, затвердженому наказом Мінфіну від 24.05.1995р. та мають силу первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій.

При цьому судом враховується, що основним видом діяльності позивача є дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв - виробництво спирту; основною сировиною для виробництва спирту є зерно кукурудзи. Враховуючи вказане, отримання від ТОВ Аівент Груп транспортних послуг з перевезення зерна кукурудзи відбувалося у межах господарської діяльності позивача. Судом враховується, що у ході перевірки підприємством надано первинні документи, що підтверджують факт транспортування товару.

Таким чином, враховуючи наведені правові норми та надані позивачем до податкової перевірки первинні документи, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що господарські операції позивача з ТОВ Аівент Груп були здійснені в межах його господарської діяльності, позивач переслідував ділову мету при їх здійсненні та поніс зміни майнового стану, що вказує на реальне настання для нього правових наслідків, обумовлених відповідними правочинами. Доводи відповідача в цій частині висновків суду не спростовують, як і не спростовують доцільність проведення вказаних господарський операцій.

Тому суд першої інстанції правильно вважав, що факти здійснення господарських операцій з ТОВ Аівент Груп повністю підтверджені первинними документами, оприбуткуванням ТМЦ в бухгалтерському обліку, відображенням господарських операцій в податковому обліку з подальшим використанням в господарській діяльності.

Під час перевірки контролюючому органу надано документи первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по господарських операціях з контрагентом ТОВ «Аівент Груп», а твердження працівників ГУ ДФС про недотримання податкового законодавства контрагентом підприємства є неприйнятними, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язок платника податків здійснювати контроль за дотримання постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської цільності, подання звітності, сплати податків до бюджету.

За змістом норм податкового законодавства, право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів, робіт, послуг, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником-платником ПДВ, сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального фактичного вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника додатків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксується дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При цьому, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов`язки, не передбачені чинним законодавством.

Отже, формування суб`єктом господарювання витрат та податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних). Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Відносно покликання відповідача (апелянта) на те, що ТОВ Аівент Груп є фігурантом кримінальної справи, то колегія суддів враховує, що в справі відсутній відповідний вирок суду. Сам факт порушення кримінального провадження за фактом фіктивного підприємництва стосовно контрагента не може слугувати достатньою та належною підставою для висновку про фіктивність та безтоварність всіх здійснених таким підприємством господарських операцій, допоки такі обставини не будуть встановлені вироком суду (судовим рішенням), який набрав законної сили.

Відповідно частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів, у їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем (апелянтом) доведено правомірність своїх висновків про нереальність господарських взаємовідносин між позивачем ДП Зірненський спиртовий завод та ТОВ Атмос Інжинірнг. Водночас являються безпідставними і бездоказовими доводи відповідача (апелянта) про порушення позивачем ДП Зірненський спиртовий завод вимог податкового законодавства за господарськими операціями із ТОВ Аівент Груп.

Відносно доводів відповідача (апелянта) щодо безпідставного нарахування позивачем податкових зобов`язань при списанні ТМЦ, які не використані в господарській діяльності (вивезення післяспиртової барди в кількості 31074 т.), що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 103166 грн, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст.198.5 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Судом першої інстанції вірно враховано, що Барда - є відходом від виробництва спирту. Барда, яка утворюється як відход від виробництва спирту, і вивозиться на звалище, не є товаром, і як наслідком не є об`єктом оподаткуванню згідно вимог п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України. Відповідачем в ході перевірки підтверджено факт вивезення барди на звалище.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта (відповідача) про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ на суму 103166 грн..

Відносно інших порушень, виявлених контролюючим органом під час здійснення перевірки ДП «Зірненський спиртовий завод», санкції за які включені до спірних податкових повідомлень-рішень від 07.05.2019 року (зокрема, щодо епізодів: - реалізація кукурудзи ТОВ Гровер Груп» за заниженими цінами; - безоплатна передача барди населенню; - капітальний ремонт теплообмінника), то колегія суддів враховує, що у вказаній частині висновки суду першої інстанції про правомірність спірних ППР у відповідних грошових сумах, не оскаржені позивачем в апеляційному порядку, а тому згідно ст.308 КАС України не є предметом перевірки апеляційним судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З урахуванням того, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про підтвердження реальності господарських операцій позивача ДП «Зірненський спиртовий завод» із ТОВ Атмос Інжинірнг, та правильність висновків ГУ ДФС у Рівненській області про заниження ДП «Зірненський спиртовий завод» сум податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 374146 грн. та завищення сум від`ємного значення у розмірі 336347 грн., а також заниження податкового зобов`язання з ПНП у розмірі 2664350 грн. та завищення сум від`ємного значення у розмірі 3552467 грн., суми яких включені до спірних податкових повідомлень-рішень від 07.05.2019 року, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни оскарженого рішення суду першої інстанції від 06.10.2020 року у відповідних розмірах грошових сум, які відображені (розшифровані) у наявних в справі Розрахунках (а.с. 105, 106 Т.2), шляхом зменшення розмірів частин грошових сум у спірних ППР від 07.05.2019 року, які судом визнаються протиправними і скасовуються.

У решта частині доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, із наведених вище мотивів.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог судом апеляційної інстанції змінюється в сторону зменшення у зв`язку із наведеними у цій постанові суду правовими висновками, зміні підлягає і абзац сьомий резолютивної частини рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідача як суб`єкта владних повноважень в розмірі 8975,18 грн. (з розрахунку 598345 грн. х 1,5% = 8975,18 грн.).

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задоволити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року в адміністративній справі №460/3742/19 за позовом Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень змінити, а саме:

- в абзаці другому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «на суму 509516,00 грн.» змінити формулюванням «на суму 135370,00 грн.»;

- в абзаці третьому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «на суму 354857,00 грн.» змінити формулюванням «на суму 18510,00 грн.»;

- абзац четвертий резолютивної частини цього рішення суду доповнити формулюванням: «в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 190485,00 грн.»;

- в абзаці п`ятому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «у розмірі 3806447,00 грн.» змінити формулюванням «у розмірі 253980,00 грн.»;

- в абзаці сьомому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «на суму 18378,00 (вісімнадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 70 коп.» змінити формулюванням «на суму 8975 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 18 коп.».

У решта частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року в адміністративній справі №460/3742/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 05.07.2021 року