Справа № 638/8527/21
Суддя: Латка І. П.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8527/21
Провадження № 2-а/638/393/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Мосін Андрій Володимирович, до Державної екологічної інспекції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова як адміністративного з позовом до Державної екологічної інспекції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем в особі державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області ОСОБА_3 26 травня 2021 року відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова б/н від 26 травня 2021 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні правові підстави притягнення його до адміністративної відповідальності, висновки та доводи, які викладені в постанові, не відповідають дійсності, є не обґрунтованими, безпідставними, та не підтвердженими належними та узгодженими між собою доказами.

ОСОБА_1 зазначає, що працює помічником лісничого Державного підприємства «Слобожанське», яке є державним комерційним підприємством, в постійному користуванні якого перебуває залісені землі, що розташовані на території Богодухівського міської територіальної громади Харківської області, у тому числі поблизу с. Павлівка, зокрема земельна ділянка за кадастровим № :02:001:0990, на якій підприємством здійснюються заходи з догляду за лісом. З 11 серпня 2020 року по 31 грудня 2020 року на виконання вимог чинного законодавства в кварталі 25 виділу 2 площею 2,7 земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0990 було встановлено лісогосподарського стовпа (діляночний стовпчик) з відповідним маркуванням. Санітарна вибіркова рубка (СРВ - 20) на вказаній ділянці завершена 31 грудня 2020 року, у зв`язку з чим здійснено її огляд та прийняття, про що складено акт № 036.20 від 31 грудня 2020 року, в ході якого порушень, зокрема, відсутність лісогосподарського стовпчика, виявлено не було.

Позивач зауважує, що на час винесення постанови минуло понад 5 місяців після завершення санітарної вибіркової рубки (СРВ - 20), на яку посилається відповідач у оскаржуваній постанові, а отже провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Окрім того, позивач зазначає, що при винесені постанови було порушено вимоги до її змісту та форми, встановлені законом. Самі ж обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не підтверджені належними та допустимими доказами та базуються лише на припущеннях, що протирічить завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену 26 травня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Ломоновським Романом Вікторовичем, про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ст. 64 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У відзиві на позовну заяву Державна екологічна інспекція в Харківській області просила залишити позовну заяву без задоволення. Зазначила, що інспекцією на підставі ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», звернення громадянина ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року, погодження Державної екологічної інспекції України від 05 травня 2021 року № 3.1/801 ПГ видано наказ від 24 травня 2021 року за № 499/12-02 та винесено направлення на здійснення позапланової перевірки в термін з 26 по 27 травня 2021 року на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони,захисту, використання та відтворення лісів ДП «Слобожанське».

За результатами здійснення державного нагляду (контролю) складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 27.05.2021 року № 499/12-02/06-14.

Зазначеним актом перевірки зафіксовано, що у Богодухівському лісництві ДП «Слобожанське» пошкоджений та не відновлений дільничний стовпчик у кварталі 25 виділі 2 площа 2,7 га ВРС-2020 року.

Відповідно до наданої керівником підприємства посадової інструкції помічника лісничого підрозділу «ЛІСГОСП» Богодухівського лісництва, затвердженої 01 липня 2020 року в.о. директора ДП «Слобожанське», відповідальною особою за територію Богодухівського лісництва є ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та враховуючи, що керівником підприємства визначено відповідальну особу ОСОБА_1 , державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області 26 травня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 000815 на помічника лісничого Богодухівського лісництва ОСОБА_1 за нездійснення відмежування лісосіки шляхом встановлення діляночних стовпчиків при проведенні СРВ 2020 у кварталі 25, виділі 2, пл. 2,7 га Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське» за порушення пункту 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету.

На підставі викладеного та враховуючи дотримання вимог діючого законодавства державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області 26 травня 2021 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 126/06-11, якою визнано помічника лісничого Богодухівського лісництва ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 64 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача причин неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, клопотань про відкладення слухання справи суду не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено обставини того, що ОСОБА_1 працює на посаді помічника лісничого підрозділу «ЛІСГОСП» Богодухівського лісництва Державного підприємства «Слобожанське» і відповідно до своїх посадових обов`язків, зокрема, організовує та забезпечує виконання лісогосподарських, лісокультурних, лісо- і гідромеліоративних, лісовідновних робіт, профілактичних, протипожежних заходів, заходів з охорони лісів від незаконних рубок, захисту лісів від шкідників та хвороб, ведення лісонасіневої справи, призначення рубок, відведення лісосік, побічного користування, інших заходів на території лісництва.

27 травня 2021 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області здійснено позапланову перевірку ДП «Слобожанське» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За результатами здійснення державного нагляду (контролю) складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 27 травня 2021 року № 499/12-02/06-14, яким встановлено зокрема порушення ст. 89, 90, 105 Лісового кодексу України, абзац п`ятий пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761.

26 травня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області складено протокол про адміністративне правопорушення № 000815 відносно помічника лісничого Богодухівського лісництва ОСОБА_1 за нездійснення відмежування лісосіки шляхом встановлення діляночних стовпчиків при проведенні СРВ-2020 у кварталі 25, виділі 2, пл. 2,7 га Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське» за порушення пункту 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету.

Постановою інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Ломоновського Романа Вікторовича № 126/06-11 від 26 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 64 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Відповідно до змісту постанови фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності було те, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, не здійснив відмежування лісосік шляхом встановлення діляночного стовпчика при проведенні СРВ-20 кв. 25 вид 2 пл. 2,7 га Богодухівського л-ва ДП «Слобожанське», чим вчинив порушення ст. 105 Лісового кодексу України.

Статтею 64 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення встановленого порядку використання лісосічного фонду, заготівлі і вивезення деревини та заготівлі живиці.

Диспозиція статті 64 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 64 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, як того вимагає стаття 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 64 КУпАП, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені статтею 105 Лісового кодексу України та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року.

Вимоги до форму і змісту постанови зазначено в статті 283 КУпАП, яка передбачає, що постанова повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення № 126/06-11 від 26 травня 2021 року винесена з порушенням ст. 283 КУпАП та п. 4 Інструкцією з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 липня 2004 року № 264, згідно з якими постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, які зазначаються із застосуванням термінології відповідних статей КУпАПта законодавчих, нормативно-правових актів, вимоги яких порушені, а також має містити зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідач приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 64 КУпАП, у оскаржуваній постанові не зазначив нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, так як в ст. 105 Лісового кодексу України від 21 січня 1994 року № 3852-ХІІ (зі змінами та доповненнями), на яку посилається відповідач, не передбачено відповідальність за не здійснення відмежування лісосіки, шляхом встановлення діляночного стовпчика, що зазначено в постанові. Натомість диспозиція ст. 64 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку використання лісосічного фонду, заготівлі і вивезення деревини та заготівлі живиці, що за своєю кваліфікацією не відповідає об`єктивній стороні правопорушення, описаної в оскаржуваній постанові.

Окрім того, суд враховує, що стаття 105 Лісового кодексу України містить 20 пунктів, тобто 20 різних складів правопорушень. Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, яке саме із цих правопорушень вчинив ОСОБА_1 .

Відсутність в оскаржуваній постанові зазначення нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідальність є грубим порушенням права на захист в частині роз`яснення особі, яка притягається до відповідальності, суті інкримінованого правопорушення, підстав притягнення до відповідальності та норми закону, що передбачає відповідальність.

За ст. 62 Конституції України притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24 червня 1988 року № 6 встановлено, що розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Судовим розглядом доведено, і відповідачем не спростовано, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, зокрема п. 4.4 Інструкції№ 264, оскільки в ній не зазначено у точній відповідності до закону яку заборону якого нормативно-правового акту було порушено ОСОБА_1 , а відтак об`єктивну сторону адміністративного правопорушення не розкрито у точній відповідності до закону.

Крім того, в акті № 499/12-02/06-14 від 27 травня 2021 року, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, на який посилається відповідач як на підставу для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не зазначено про те, що під час перевірки виявлено порушення, яке вчинено шляхом не здійснення відмежування лісосіки, шляхом встановлення діляночного стовпчика.

Щодо сплати ОСОБА_1 штрафу, як визнання вини у вчиненні правопорушення, то суд зазначає відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17, сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення під час розгляду справи не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене 64 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн, підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час подання позову був сплачений судовий збір в сумі 454 грн, що підтверджується квитанцією № 1-462К від 03 червня 2021 року. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 77, 139, 246, 286 КАС України, ст. 7, 247, 251, 280 КУпАП суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Мосін Андрій Володимирович, до Державної екологічної інспекції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену 26 травня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Ломоновським Романом Вікторовичем, про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ст. 64 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 170 грн.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 64 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції в Харківській області, , адреса: м. Харків, вул. Бакуліна, 6, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 липня 2021 року.

Суддя І.П. Латка