Справа № 520/5986/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 р.Справа № 520/5986/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 19.05.21 року по справі № 520/5986/21

за позовом Харківського державного авіаційного виробничого підприємства

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Харківське державне авіаційне виробниче підприємство звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 635,80 грн. по ВП № 53035676, від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 750,50 грн. по ВП № 52064564, від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 398,04 грн. по ВП № 52254672 , від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 3 249,30 грн. по ВП № 51981090, від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 3 681,00 грн. по ВП№ 51778372 , від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 847,40 грн. по ВП№ 52267075 , від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в; сумі 3 792,60 грн. по ВП№ 52267166, від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 690,70 грн. по ВП № 52267302. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувані постанови є незаконними через те, що заходів примусового виконання рішення державним виконавцем не вчинялось.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 адміністративний позов Харківського державного авіаційного виробничого підприємства задоволено в повному обсязі. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 635,80 грн. по ВП № 53035676. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 750,50 грн. по ВП № 52064564. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 398,04 грн. по ВП № 52254672. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 3 249,30 грн. по ВП № 51981090. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 3 681,00 грн. по ВП№ 51778372. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 847,40 грн. по ВП№ 52267075. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 3 792,60 грн. по ВП№ 52267166. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 02.03.2021 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2 690,70 грн. по ВП № 52267302. Стягнуто на користь Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) сплачений судовий збір в розмірі 2270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, 99, літ. «А-3»).

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового

виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу, вважає , що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. В силу правового принципу саме боржник повинний проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення. Усі дії Відділом здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 та винести нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 53035676 з примусового виконання посвідчення комісії по трудових спорах № 15/60 виданий 03.10.2016, виданого комісією по трудових спорах Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) заборгованості із заробітної плати у сумі 26358,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Також на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 52064564 з примусового виконання посвідчення комісії по трудових спорах № 126/10 виданий 30.05.2016 комісією по трудовим спорам Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення з Харківського Державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) заборгованості із заробітної плати у сумі 27505,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

Крім того, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 52254672 з примусового виконання посвідчення комісії по трудових спорах № 13/35, виданого 15.08.2016 комісією по трудовим спорам Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) заборгованості із заробітної плати у сумі 23980,35 грн. на користь ОСОБА_3 .

На виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 51981090 з примусового виконання посвідчення комісії по трудових спорах № 107/3, виданий 14.05.2016 про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) заборгованості із заробітної плати у сумі 32493,00 грн. на користь ОСОБА_4 .

Також, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 51778372 з примусового виконання посвідчення комісії по трудових спорах № 104/41, виданого 16.05.2016 комісією по трудовим спорам Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) заборгованості із заробітної плати у сумі 36110,00 грн. на користь ОСОБА_5 .

Крім того, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 52267075 з примусового виконання посвідчення комісії по трудових спорах № 114/10, виданого 25.07.2016, комісією по трудовим спорам Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) заборгованості із заробітної платті у сумі 28474,00 грн. на користь ОСОБА_6 .

На виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 52267166 з примусового виконання посвідчення комісії по трудових спорах № 114/11, виданого 25.07.2016 комісією по трудовим спорам Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) заборгованості із заробітної плати у сумі 37926,00 грн. на користь ОСОБА_7 .

Також, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 52267302 з примусового виконання посвідчення комісії по трудових спорах № 114/13, виданого 25.07.2016 комісією по трудовим спорам Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) заборгованості із заробітної плати у сумі 26907,00 грн. на користь ОСОБА_8 .

Виконавчі провадження по вищевказаним посвідченням комісії по трудових спорах відкриті в 2016році.

До відділу надійшли заяви від стягувачів за вищевказаними виконавчими провадженнями про повернення їм виконавчих документів на підставі п. 1 ч . 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши надані документи, 02.03.2021 р. державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчих документів вищевказаним стягувачам на підставі п. 1 ч . І ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Того ж дня державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору по ВП 53035676, 52064564, 52254672, 51981090, 51778372, 52267075, 52267166, 52267302.

15 березня 2021 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо примусового виконання вищезазначених постанов, а саме:

- постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64808517 від 15.03.2021 про примусове виконання постанови № 53035676 від 02.03.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 2 635,80 грн.;

- постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64808433 від 15.03.2021 про примусове виконання постанови № 52064564 від 02.03.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 2 750,50 грн.;

- постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64808451 від 15.03.2021 про примусове виконання постанови № 52254672 від 02.03.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 2 398,04 грн.;

- постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64808549 від 15.03.2021 про примусове виконання постанови № 51981090 від 02.03.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 3 249,30 грн.;

- постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64839694 від 15.03.2021 про примусове виконання постанови № 51778372 від 02.03.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 3 681,00 грн.;

- постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64808472 від 15.03.2021 про примусове виконання постанови № 52267075 від 02.03.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 2 847,40 грн.;

- постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64808495 від 15.03.2021 про примусове виконання постанови № 52267166 від 02.03.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 3 792,60 грн.;

- постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64808538 від 15.03.2021 про примусове виконання постанови № 52267302 від 02.03.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 2 690,70 грн.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірних постановах, а отже, такі постанови не відповідають вимогам статті 27 Закону N 1404-VIII.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження про стягнення основного боргу) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону №1404-VІІІ у редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року (на час винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень - 2016р.), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За приписами пунктів 1- 6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується:

- за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

- у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

- якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

- за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

- у разі виконання рішення приватним виконавцем;

- за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Частиною дев`ятою цієї ж статті 27 обумовлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини п`ятої статті 37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Приписами статей 40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина перша статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, з аналізу вищенаведених норм Закону № 1404-VІІІ (у редакції, що діяла до 28 серпня 2018 року) слідує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Проте, Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, внесені зміни до статті 27 Закону № 1404-VІІІ.

З урахуванням наведених змін, за змістом статті 27 Закону № 1404 - VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

З урахуванням редакцій Закону № 1404-VIII, які були чинними у період існування заборгованості позивача, база обрахунку виконавчого збору змінювалась, а саме: в період до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив 10 відсотків фактично стягнутої суми, а у період після 28 серпня 2018 року - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

З матеріалів справи убачається, що державний виконавець під час прийняття оскаржуваних постанов про стягнення з боржника виконавчого збору визначив суми виконавчого збору в розмірі 10 % від сум, які зазначені у вищевказаних посвідченнях комісії по трудових спорах.

Тож державний виконавець визначив суми виконавчого збору у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчими документами, застосувавши таким чином фактично Закон № 1404-VIII у редакції Закону № 2475-VIII.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 (про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) надав офіційне тлумачення частини першої статті 58 Конституції України та вказав, що положення цієї норми про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, положення статті 27 Закону № 1404-VІІІ у редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року, зменшували відповідальність позивача як боржника у порівнянні з нормами статті 27 Закону № 1404-VІІІ у редакції, яка була чинна після 28 серпня 2018 року (Закон № 2475-VIII), оскільки розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, а не з суми, що підлягає примусовому стягненню.

З урахуванням того, що внесені Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII зміни до статті 27 Закону № 1404-VІІІ погіршили становище боржника , а також того, що виконавчою службою фактично не стягнуто з боржника коштів за виконавчими листами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору на підставі оскаржуваних постанов.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі №640/32814/20, від 28 січня 2021 року у справі №420/769/19, від 22 січня 2021 року у справі №400/4023/19, від 21 січня 2021 року у справі №640/3430/19, від 12 серпня 2020 року у справі № 1340/5053/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 400/878/20 і суд не знаходить підстав для відступу від неї під час розгляду цієї справи.

Колегія суддів уважає, що факт повернення виконавчого документа стягувачу є належною та достатньою підставою для стягнення з боржника виконавчого збору, водночас розмір такого виконавчого збору становить 10 відсотків фактично стягнутої суми, а не суми що підлягає примусовому стягненню за виконавчим документом.

Відтак у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тих розмірах, які визначені у спірних постановах, а отже, такі постанови не відповідають вимогам статті 27 Закону № 1404-VIII та підлягають скасуванню.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі №640/32814/20 , яка в силу приписів ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховуються судом при застосуванні таких норм права

Згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 30.01.2019 року по справі № 755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 520/5986/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров