Справа № 260/636/19
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2021 року

м. Київ

справа № 260/636/19

провадження № К/9901/21904/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Радишевської О. Р.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року, від 23 березня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Закарпатської області про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

07 червня 2021 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.

14 червня 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Закарпатської області, у якому, з-поміж іншого, просив:

визнати незаконним та скасувати наказ прокурора Закарпатської області № 262к від 17 квітня 2019 року;

зобов`язати прокурора Закарпатської області поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області;

зобов`язати прокуратуру Закарпатської області видалити запис із трудової книжки ОСОБА_1 під № 14 від 17 квітня 2019 року на виконання незаконного наказу прокурора Закарпатської області № 262к від 17 квітня 2019 року шляхом заповнення нового дублікату трудової книжки без внесення даного запису;

стягнути з прокуратури Закарпатської області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі;

стягнути з прокуратури Закарпатської області на користь ОСОБА_1 компенсацію в результаті протиправних дій втраченої допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у розмірі двох середньомісячних заробітних плат;

стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000,00 гривень;

стягнути компенсацію за витрати під час службового відрядження в період з 02 квітня 2019 року по 04 квітня 2019, з врахуванням витрат на проїзд в сумі 746,32 гривень та добові за три дні перебування у службовому відрядженні.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, зокрема:

визнано незаконним та скасовано наказ прокурора Закарпатської області №262к від 17 квітня 2019 року про звільнення позивача;

поновлено ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді з 18 квітня 2019 року;

стягнуто з Прокуратури Закарпатської області на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 квітня 2019 року по 25 вересня 2019 року в розмірі 188592,18 гривень.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

На виконання указаного судового рішення та наказу Генерального прокурора від 31 жовтня 2019 року №95ш, прокурором Закарпатської області винесено наказ №847к від 04 листопада 2019 року про поновлення позивача на посаді.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 20 січня 2020року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №260/636/19, виданого 26 вересня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді прокурора Берегівської місцевої прокуратури, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року.

Постановою Верховного Суду від 28 січня 2021 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

На підставі рішення суду касаційної інстанції керівником Закарпатської обласної прокуратури 22 лютого 2021 року винесено наказ №19к «Про скасування наказів», яким скасовано наказ прокурора Закарпатської області «Про поновлення на роботі за рішенням суду» ОСОБА_1 на посаді прокурора Берегівської місцевої прокуратури та скасував наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури «Про звільнення» ОСОБА_1 з посади прокурора Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури від 24 грудня 2020 року №411к, на виконання рішення атестаційної Комісії.

Позивач звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, в якій просив:

визнати незаконним наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури №19к від 22 лютого 2021 року «Про скасування наказів», яким скасовано наказ прокурора Закарпатської області «Про поновлення на роботі за рішенням суду» ОСОБА_1 на посаді прокурора Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області від 04 листопада 2019 року №847к, та скасовано наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури «Про звільнення» ОСОБА_1 з посади прокурора Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури від 24 грудня 2020 №411к, та направити окрему ухвалу відповідному суб`єкту владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, встановити у ній строк для надання відповіді;

постановити окрему ухвалу у зв`язку із зловживанням процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків або іншого порушення законодавства прокурором (пункт 1 та пункт 5 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру»), надіславши органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора;

постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення (статті 364, 365, 366, частина третя статті 382, частина перша статті 172 КК України), надіславши органу досудового розслідування (у відповідності до абзацу 6 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України), які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк;

стягнути з відповідача на користь позивача моральну (немайнову) шкоду, вчинену незаконними (протиправними) діями, в розмірі 50000,00 гривень;

стягнути з відповідача витрати, визначені статтею 134 КАС України на професійну правничу допомогу адвоката у вигляді гонорару в розмірі 20000,00 гривень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року заяву про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень повернуто заявнику в порядку частини п`ятої статті 383 КАС України у зв`язку з тим, що позивачем у заяві не наведено жодних посилань щодо наявності виконавчого листа та виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення суду, та не надано жодних доказів на підтвердження існування вказаних документів.

22 березня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду першої інстанції із заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якої ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року цю заяву повернуто заявнику в порядку частини п`ятої статті 383 КАС України у зв`язку з тим, що з її невідповідністю вимогам пунктів 7 та 8 частини другої статті 383 КАС України (подання до суду такої заяви можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року та ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року залишено без змін.

Так, суд апеляційної інстанції указав, що у заявах від 11 березня 2021 року та від 22 березня 2021 року позивачем не наведено жодних посилань щодо наявності виконавчого листа та виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення суду, не надано жодних доказів на підтвердження існування вказаних документів.

Суд погодився із доводами суду першої інстанції стосовно того, що у зв`язку із скасуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року про поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді, у останнього відсутні правові підстави для звернення в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень в межах цієї адміністративної справи, та уважає правильним рішення про повернення поданих позивачем заяв про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду у зв`язку з їх невідповідністю вимогам пунктів 7 та 8 частини другої статті 383 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалами Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року та від 23 березня 2021 року, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позивач оскаржив їх в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, статтею 383 КАС України встановлено форму судового контролю за виконанням рішення, який здійснюється за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України.

Частиною другою статті 383 КАС України встановлено вимоги до поданої заяви. Зокрема, зазначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 383 КАС України заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Отже, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, повертаючи подані позивачем в порядку статті 383 КАС України заяви про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, встановили, що дійсно ці заяви не відповідають вимогам частини другої статті 383 КАС України, оскільки заявником всупереч пункту 7 частини другої статті 383 КАС України не зазначена інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та всупереч пункту 8 частини другої статті 383 КАС України не зазначена інформація про хід виконавчого провадження.

Крім того, як вже зазначалося вище, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року скасовано постановою Верховного Суду від 28 січня 2021 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав і апеляційний суд, дійшовши висновку про повернення поданих позивачем в порядку статті 383 КАС України заяв про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень вірно застосував положення частини 5 статті 383 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року, від 23 березня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 260/636/19 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Закарпатської області про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

О. Р. Радишевська