Справа № 240/21775/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010204
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Майстренко Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, в якому просить:
- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 13.10.2020;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 13.10.2020 та згідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505.
В обґрунтування позову зазначає, що їй, як особі, яка має статус внутрішньо переміщеної, у 2014 році вперше була призначена щомісячна адресна допомога для покриття виплат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як такій, що не є працевлаштованою. Позивач зазначає, що з 05.10.2019 була працевлаштована. Зважаючи на те, що виплата допомога їй припинялась, відповідач їй відмовив у поновленні виплати щомісячної адресної допомоги.
Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом осіб, які беруть участь у справі.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову з тих підстав, що ОСОБА_1 до 15.10.2019 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради. У зазначеному управлінні ОСОБА_1 було припинено виплату грошової допомоги з 26.10.2015 як непрацюючій. Відповідно до п. 7 Порядку №505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Вважає, що позивач втратила право на відновлення виплати адресної допомоги відповідно до абз. 10 пункту 3 Порядку №505, згідно якого особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.
Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що позивач з 15.10.2014 до 15.10.2019 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради.
Позивач 17.12.2015 повідомила орган соціального захисту про факт свого звільнення.
Рішенням Богунського РУПСЗН м. Житомира від 23.12.2015 ОСОБА_1 не включено до розрахунку допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 №212.

Наступне працевлаштування позивача відбулось 05.10.2018.

Згідно довідки від 15.10.2019 №1827- позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу в Управлінні соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради.

Проте рішенням міської комісії з питань по призначенню субсидій, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, призначення (відновлення) соціальних виплат, пенсій, надання пільг внутрішньо переміщеним особам від 29.10.2019 №38 ОСОБА_1 було призначено адресну допомогу з 23.10.2019 лише на її дітей.

Також на підставі заяв позивача від 08.04.2020 та від 13.10.2020 їй було продовжено виплати лише на дітей відповідно до рішень комісії.

Так, 13.10.2020 позивач звернулась із заявою до Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, в якій просила призначити щомісячну адресної допомогу внутрішньо переміщеним особам, однак відповідач призначив адресну допомогу тільки на її дітей, а ОСОБА_1 відмовив.

Надаючи оцінку цій відмові, суд виходить з такого.

Статтею 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

Позивач відповідно до вимог Постанови КМУ від 01.10.2014 №505 зареєстрована відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа.

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно із пунктом 5 Порядку №505 для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Пунктом 7 Порядку №505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідно до абзацу десятого пункту 3 цієї постанови особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідач, посилаючись на цю правову норму, наполягає на тому, що попереднє припинення виплати адресної допомоги, яке мало місце з позивачем, є таким, що виключає право на її поновлення.

Однак суд не погоджується з таким правозастосуванням, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

За таких обставин, коли з моменту припинення виплати грошової допомоги (26.10.2015) по день звернення позивачки до відповідача із заявою про виплату їй вказаної допомоги (13.10.2020), як працевлаштованій особі, минув шестимісячний строк, тобто наступний строк у розумінні пункту 3 Порядку №505, у відповідача відсутні правові підстави для непризначення грошової допомоги, посилаючись на пункт 3 Порядку №505, оскільки грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи, а у разі якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 1504.2019 у справі №227/513/17, від 15.08.2019 у справі №415/4379/17.

Таким чином, оскільки позивач з 05.10.2018 працевлаштувалась, тому вона знову на загальних підставах набула право на отримання від держави щомісячної адресної допомоги, а відтак відмова відповідача у призначення такої допомоги є протиправною.

Суд звертає увагу на те, що Порядком №505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на це, у випадку такого звернення працевлаштованої особи органи соціального захисту населення повинні розглянути цю заяву і призначити грошову допомогу, якщо відсутні обставини, що виключають таке призначення, передбачені пунктом 6 Порядку №505, так як даною нормою визначені виключні підстави, коли грошова допомога не призначається, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням щомісячної адресної допомоги після припинення її виплати відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Наявності інших обставин, що виключають таке призначення та передбачені пунктом 6 Порядку №505, відповідач не довів.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, частина друга статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками розгляду справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та не довів правомірності оскаржуваного рішення, дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що під час звернення з даним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 73-77, 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради (пл. Польова, 8, м. Житомир,10009, ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 13.10.2020.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до її заяви від 13.10.2020 згідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 840,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.07.2021.

Суддя Н.М. Майстренко