Справа № 480/9311/20
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 р.Справа № 480/9311/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/9311/20

за позовом Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка"

до Головного управління ДПС у Сумській області

третя особа Державний концерн "Укроборонпром"

про визнання дій протиправними , зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Казенне підприємство "Шосткинський казенний завод "Зірка" (далі ДП ШКЗ Зірка) до Головного управління ДПС у Сумській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову на стороні позивача Державний концерн "Укроборонпром" (далі третя особа, ДК Укроборонпром) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо направлення інкасових доручень та примусового стягнення коштів з рахунку КП ШКЗ Зірка № НОМЕР_1 , відкритого в АТ Ощадбанк;

- зобов`язання відповідача утриматись від направлення інкасових доручень та примусового стягнення коштів з рахунку КП ШКЗ Зірка № НОМЕР_1 , відкритого в АТ Ощадбанк;

- стягнення з Державного бюджету України на користь КП ШКЗ Зірка 89 043, 35 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 по справі № 480/5633/19 з КП ШКЗ Зірка на користь Державного бюджету України стягнуто податковий борг в загальній сумі 24 588 908, 46 грн.

Під час виконання вказаного рішення, ГУ ДПС у Сумській області протягом жовтня-грудня 2020 року направляло установам банків, обслуговуючих позивача інкасові доручення (розпорядження) про стягнення коштів.

Так, інкасові доручення (розпорядження) від 22.10.2020 № 8063, від 23.10.2020 № 8066, від 24.10.2020 № 8068, від 26.10.2020 № 8069, від 12.11.2020 № 8902, від 18.11.2020 № 8917, 8918, 8919, від 19.11.2020 № 8923, від 20.11.2020 №№ 8925, 8926, 8927, від 08.12.2020 №№ 9715, 9716, від 09.12.2020 №№ 9719, 9720 та від 10.12.2020 №№ 9723, 9724, були повернуті без виконання, а інкасові доручення від 22.10.2020 № 8064 та від 26.10.2020 № 8070 з частковою оплатою, а саме: на суму 69 607, 01 грн. та 29, 46 грн. відповідно (а.с. 143-152).

Про списання вказаних сум з рахунку КП ШКЗ Зірка свідчать також і меморіальні ордери № від 09.11.2020 та № від 11.11.2020 (а.с. 51-52). Крім того, згідно з меморіальним ордером № від 16.11.2020 частково, на суму 4, 41 грн., було виконано інкасове доручення № 8071 від 27.10.2020, а відповідно до меморіального ордеру № від 01.12.2020 частково, на суму 19 402, 41 грн., було виконано інкасове доручення № 8908 від 16.11.2020 (а.с. 53-54).

Разом з тим, як вбачається зі звіту з праці за жовтень 2020 року, заборгованість КП ШКЗ Зірка перед працівниками по заробітній платі станом на 01.11.2020 складає 35 589,3 тис. грн., а місячний фонд оплати праці штатних працівників складає 1 532 000, 00 грн. При цьому, від здійснення господарської діяльності, позивачем у вересні 2020 року отримано 563 403, 11 грн., у жовтні 2020 року отримано 257 910, 67 грн. та у листопаді 2020 року отримано 78 585, 00 грн. Тобто, коштів які КП ШКЗ Зірка отримує від здійснення господарської діяльності не вистачає для покриття фонду заробітної плати.

Позивач, вважаючи, що ГУ ДПС у Сумській області не мала правових підстав стягувати грошові кошти в сумі 89 043, 35 грн. відповідно до інкасових доручень, оскільки станом на 09.11.2020, 11.11.2020, 16.11.2020 та 01.12.2020 у КП ШКЗ Зірка була наявна заборгованість з виплати заробітної плати, звернувся до суду з відповідним позовом.

Вімовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та доведеності відповідачем правомірності вчинених ним дій при виконання роішення суду про стягнення податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. Зокрема, цим Кодексом визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право податкових органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм стягнення коштів з рахунків платника податків для погашення податкового боргу, визначений Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постанова Національного банку України № 22 від 21.01.2004.

Згідно з пунктом 11.1 вказаної Інструкції, органами стягнення (стягувачами) податкового боргу, простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою, є податкові органи.

У випадку наявності податкового боргу, на підставі рішення суду або рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (за умов, визначених пунктом 95.5 статті 95 Податкового кодексу України), стягувач ініціює стягнення коштів, зокрема, з рахунків платників податків (підпункт 1 пункту 11.2 Інструкції).

На виконання пункту 11.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, для стягнення коштів стягувач оформляє не менше ніж у трьох примірниках інкасове доручення (розпорядження) на паперовому носії за формою, наведеною в додатку 8 до цієї Інструкції, або створює його в електронній формі. Реквізити інкасового доручення (розпорядження) заповнюються згідно з вимогами щодо заповнення розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції.

У реквізиті "Призначення платежу" інкасового доручення (розпорядження) стягувач зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) судового рішення / рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу. Судове рішення/рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, на підставі якого оформлено інкасове доручення (розпорядження), банку не подається.

Банк, що обслуговує стягувача, приймає інкасові доручення (розпорядження) протягом 10 календарних днів з дати їх складання, а банк платника - протягом 30 календарних днів з дати їх складання.

Стягувач доставляє інкасове доручення (розпорядження) в банк платника самостійно (через працівника стягувача, рекомендованим або цінним листом тощо). Банк установлює повноваження особи, яка самостійно доставила інкасове доручення (розпорядження), у порядку, визначеному внутрішніми документами банку.

Банк платника також приймає до виконання інкасове доручення (розпорядження) в електронній формі відповідно до Порядку інформаційної взаємодії органів Державної податкової служби України та банків у процесі передачі інкасових доручень (розпоряджень) в електронній формі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 травня 2020 року N 217, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 липня 2020 року за N 654/34937.

Пунктом 11.5 Інструкції передбачено, що банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів інкасового доручення (розпорядження) вимогам додатка 9 до Інструкції, а саме банк платника перевіряє заповнення таких реквізитів, як "Платник", "Код платника", "Рахунок платника", "Банк платника"; а банк стягувача (відповідний орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів) перевіряє заповнення таких реквізитів, як "Отримувач", "Код отримувача", "Рахунок отримувача", "Банк отримувача".

Банк платника приймає до виконання інкасове доручення (розпорядження) стягувача незалежно від наявності достатнього залишку коштів на рахунку платника (пункт 11.6 Інструкції).

Відповідно до пункту 11.7. Інструкції, якщо інкасові доручення (розпорядження) надійшли до банку протягом операційного часу, але на час надходження на рахунку платника немає коштів або їх недостатньо, то банк виконує ці інкасові доручення (розпорядження) з урахуванням сум, що надійдуть на рахунок платника протягом операційного часу (поточні надходження). Якщо для виконання цих інкасових доручень (розпоряджень) недостатньо коштів (з урахуванням поточних надходжень), то вони виконуються частково відповідно до пункту 11.9 цієї глави.

Банк у разі недостатності коштів на рахунку платника виконує інкасове доруче (розпорядження) у межах залишку коштів. Часткову оплату інкасового доруче (розпорядження) банк оформляє меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення плат якого зазначає номер і дату інкасового доручення (розпорядження), яке частково оплач суму, що залишилася до сплати, та повторює текст, наведений у реквізиті "Призначення платежу» якого зазначає номер і дату інкасового доручення (розпорядження), яке частково оплачено, суму, що залишилася до сплати, та повторює текст, наведений у реквізиті "Призначення платежу" цього інкасового доручення (розпорядження). Банк у меморіальному ордері найменування стягувана зазначає в реквізиті "Додатковий реквізит" і під час формування електронного розрахункового документа системи електронних платежів Національного банку України розміщує його в полі "Допоміжні реквізити".

Для підтвердження часткової оплати відповідальний виконавець на примірнику інкасового доручення (розпорядження) окреслює реквізит "Сума", зазначає на зворотному боці дату, суму часткового платежу та засвідчує це своїм підписом.

Примірник інкасового доручення (розпорядження), на підставі якого здійснено часткову оплату, залишається на зберіганні в банку платника (п. 11.9 глави 11 Іструкції від 21.01.2004 №22).

Банк платника в разі відмови виконати інкасове доручення (розпорядження), оформлене стягувачем, у день його надходження має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов`язковим постанням на статтю закону України, відповідно до якої інкасове доручення (розпорядження) не може бути виконано, та/або главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено), зазначити дату повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку) і не пізніше наступного робочого дня надіслати (рекомендованим або цінним листом)/передати це інкасове доручення (розпорядження) стягувану, від якого воно надійшло (п. 11.11. глави 11 Іструкції від 21.01.2004 № 22).

Якщо на рахунку платника коштів немає і протягом операційного часу кошти на його рахунок не надходили, то після закінчення операційного часу ці інкасові доручення (розпорядження) повертаються без виконання згідно з пунктом 11.11 цієї глави.

З аналізу викладеного слідує, що підставою для стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, є, зокрема, відповідне рішення суду, виконання якого здійснюється податковим органом шляхом направлення банківським установам, обслуговуючим платника податків, інкасових доручень (розпоряджень).

Тобто, безумовне право податкового органу направити інкасове доручення (розпорядження) про стягнення коштів, виникає у разі отримання для виконання рішення суду про стягнення податкового боргу.

Посилання позивача на приписи підпункту 87.3.8. пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України, відповідно до яких, власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою, не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, судова колегія оцінює критично з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 по справі № 480/5633/19 з КП ШКЗ Зірка стягнуто податковий борг у загальній сумі 24 588 908, 46 грн. (а.с. 24-33).

Отримавши вказане рішення для виконання, з метою стягнення коштів з рахунків позивача, ГУ ДПС у Сумській області оформляло інкасові доручення (розпорядження), які направляло для виконання установам банків, обслуговуючих КП ШКЗ Зірка (а.с. 143-152).

Так, інкасові доручення № 8064 від 22.10.2020, № 8070 від 26.10.2020, № 8071 від 27.10.2020 та № 8908 від 16.11.2020 були частково оплачені, а саме: на суму 69 607, 01 грн., 29, 46 грн., 4, 41 грн. та 19 402, 41 грн. відповідно, за рахунок коштів, що містились на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ Ощадбанк.

Матеріалами справи також встановлено, що рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ Ощадбанк, є поточним рахунком і не має спеціального статусу використання для виплати заробітної плати (а.с. 34-44). Тим більше, що фактично цей рахунок використовується КП ШКЗ Зірка не тільки для виплати заробітної плати, а і для оплати інших видатків (а.с. 55-65, а.с. 76-91).

Крім того, позивач не повідомляв відповідача про те, що рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ Ощадбанк використовується для виплати заробітної плати і не надавав йому відомостей щодо того які саме кошти, що надходять на цей рахунок (в т.ч. і кошти в сумі 69 607, 01 грн., 29, 46 грн., 4, 41 грн. та 19 402, 41 грн.), будуть використані для виплати заробітної плати.

Більш того, у контролюючого органу відсутня інформація щодо рахунків із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Лише банк, у якому відкрито рахунок платника, має можливість повідомити щодо неможливості виконання інкасового доручення шляхом вчинення напису про причину повернення документа без виконання на зворотному боці такого інкасового доручення, оскільки лише договором визначено цілі, для яких цей рахунок використовується для проведення розрахунків.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що стягнення коштів платника податків з банківських рахунків, навіть з яких сплачується заробітна плата, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків не суперечить вимогам Податкового кодексу України, і норми податкового законодавства не встановлюють будь - яких обмежень щодо складання документів (інкасових доручень) спрямованих на погашення боргу при наявності податкового боргу у певного платника податків.

Таким чином, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що відповідач при виконанні рішення суду про стягнення податкового боргу, зокрема, оформлюючи та направляючи для виконання інкасові доручення (розпорядження) про стягнення коштів зі згаданого рахунку, діяв у відповідності до вимог та в порядку, передбаченими приписами статті 95 Податкового кодексу України та глави 11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постанова Національного банку України № 22 від 21.01.2004, що свідчить про відповідність оскаржуваних дій критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення позовних вимог..

Відповідно до ч. 1. ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не доведено належними доказами протиправність оскаржуваних дій.

В свою чергу, відповідачем було доведено належними доказами правомірність вчинених дій, спрямованих на виконання рішення суду по стягненню податкового боргу, які є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка" - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року по справі № 480/9311/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова

Повний текст постанови складено 07.07.2021 року