Справа № 200/7950/21
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

07 липня 2021 р. Справа №200/7950/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Молочної І. С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони її правонаступником у виконавчому написі нотаріуса №24286 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору №135/230-08 від 12.08.2008 в загальному розмірі 16351,51 доларів США,

встановив:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у виконавчому написі №24286 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору №135/230-08 від 12.08.2008 в загальному розмірі 16351,51 доларів США.

В обґрунтування заяви зазначено, що 31.10.2017 Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» отримано виконавчий напис №24286 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору №135/230-08 від 12.08.2008 в загальному розмірі 16351,51 доларів США.

10.09.2019 загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та єдиним акціонером Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Рішенням №5/2019 єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 15.10.2019 вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15.10.2019 відповідно до підпункту «г» пункту 1-1 частини четвертої статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», затверджено Передавальний акт у відповідності до якого Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно пункту 1 Передавального акта від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акта загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа Банк» та рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019.

З огляду на зазначене, заявник просить замінити стягувача з Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на правонаступника - Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Ухвалою суду від 30.06.2021 призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 07.07.2021.

07.07.2021 учасники справи у судове засідання не з`явились, докази належного повідомлення знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Отже, процесуальні перешкоди для розгляду заяви відсутні.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 10.09.2019 загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та єдиним акціонером Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 15.10.2019 вирішено затвердити передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Згідно пункту 1 передавального акта від 11.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акта загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа- Банк» та рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019.

Отже, з 15.10.2019 права та обов`язки Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» перейшли до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», що стало підставою для звернення до суду із заявою у цій справі.

Вирішуючи заявлене клопотання про заміну сторони її правонаступником, суд керувався наступним.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 (далі - Закон № 3425-XII) вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Згідно зі статтею 87 Закону № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до статті 88 Закону № 3425-XII нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до змісту виконавчого напису №24286, останній може бути пред`явлено до виконання відповідно до частини першої статті 12 Закону №1404-VIII протягом трьох років з дня його вчинення.

Відтак, виконавчий напис нотаріуса підлягає зверненню до примусового виконання, при цьому саме за результатом відкриття виконавчого провадження кредитор набуває статусу стягувача у виконавчому провадженні.

Заявник, звертаючись до суду з цією заявою в порядку статті 379 КАС України, просить замінити стягувача у виконавчому написі шляхом заміни у виконавчому написі нотаріуса стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк».

Частиною п`ятою статті 15 Закону №1404-VIII визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому положеннями статті 379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).

Отже, з аналізу наведених норм, які регулюють відносини, пов`язані із заміною сторони виконавчого провадження, суд зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону №1404-VIII, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, відтак положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №ЗВ/380/22/20 (адміністративне провадження №К/9901/21018/20) від 27.01.2021, у справі №420/2141/20 (адміністративне провадження №К/9901/8144/21) від 24.06.2021, яку суд відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Разом з цим, заявником не наведено у заяві та не надано доказів існування відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса або виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №135/230-08 від 12.08.2008 в загальному розмірі 16351,51 доларів США на користь стягувача ПАТ «Укрсоцбанк».

З огляду на те, що нормами КАС України не передбачено порядку заміни стягувача у виконавчому написі нотаріуса, а доказів існування відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса або виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості в сумі 16351,51 доларів США за кредитним договором №135/230-08 від 12.08.2008 на користь стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» заявником не надано, суд розцінює таку заяву як безпідставну та необґрунтовану. Відтак, в задоволенні розглядаємої заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача правонаступником - відмовити.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та її повний текст складений та підписаний 07.07.2021.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.С. Молочна