Справа № 380/9142/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9142/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильвського Р.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІ1 ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області для призначення/перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції з 07.07.2017 р. до 21.06.2018 р;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області оформити та направити необхідні документи до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-Х11 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення/перерахунку такої пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період з 07.07.2017 р. до 21.06.2018 р., на протязі якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, внісши відповідні зміни в наказ від 23 січня 2019 року №42-о.

Ухвалою суду від 08.06.2021 судом прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції України і наказом ГУ ДФС у Львівській області від 23.01.2019 №42-о був звільнений у відставку за п.65 пп. «а» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за віком. ГУ ПФУ у Львівській області позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «б» ст.12 ЗУ №2262-ХІІ в розмірі 52% грошового забезпечення із розрахунку страхового стажу27 років 09 місяців 14 днів, з яких 19 років 02 місяці 18 днів становить служба в податковій міліції.07.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, згідно якої просив оформити та направити до ГУ ПФУ необхідний пакет документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із врахуванням до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період з 07.07.2017 по 21.06.2018 за період участь в АТО. Відповідач листом від 14.05.2021 №66/КР/13-97-09 відмовив в оформленні та поданні необхідних документів до органу пенсійного фонду у зв`язку із відсутністю календарної вислуги років. Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду за захистом свого, як він вважає порушеного права.

Відповідач проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву при цьому додатково пояснивши, що Стаття 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям, а тому відсутні підстави для зарахування до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць за три за участь в антитерористичній операції, а тому відсутні підстави для скерування до ГУ ПФУ у Львівській області документів для призначення / перерахунку пенсії відповідно до п «а» ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції України і наказом ГУ ДФС у Львівській області від 23.01.2019 №42-о був звільнений у відставку за п.65 пп. «а» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за віком. ГУ ПФУ у Львівській області позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «б» ст.12 ЗУ №2262-ХІІ в розмірі 52% грошового забезпечення із розрахунку страхового стажу 27 років 09 місяців 14 днів, з яких 19 років 02 місяці 18 днів становить служба в податковій міліції.

07.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, згідно якої просив оформити та направити до ГУ ПФУ необхідний пакет документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із врахуванням до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період з 07.07.2017 по 21.06.2018 за період участь в АТО.

Відповідач листом від 14.05.2021 №66/КР/13-97-09 відмовив в оформленні та поданні необхідних документів до органу пенсійного фонду у зв`язку із відсутністю календарної вислуги років.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з ст.1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

У відповідності до ст. 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262 ), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Частиною другої статті 17 Закону № 2262 передбачено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Як встановлено судом, позивач в період з 07.07.2017 р. до 21.06.2018 р.,брав безпосередню участь в антитерористичній операції, що підтверджується відповідними наказами та посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідно дост.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Стаття 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Так, Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/2607 відповідно до Законів України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей.

Пунктом 2.3 розділу 2 даного Положення передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Водночас Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватись у потрійному розмірі.

Аналіз встановлених обставин справи дозволяє зробити висновок про неправомірність відмови відповідача у врахуванні позивачу до пільгового страхового стажу періоди участі в антитерористичній операції, з розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІ1 ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вимоги позивача про зобов`язання Головного управління ДФС у Львівській області для призначення/перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції з 07.07.2017 р. до 21.06.2018 р та зобов`язання відповідача оформити та направити необхідні документи до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку позивача пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-Х11 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення/перерахунку такої пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період з 07.07.2017 р. до 21.06.2018 р., на протязі якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, внісши відповідні зміни в наказ від 23 січня 2019 року №42-о є похідними від вимоги є похідною від визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання вчинити відповідні дії..

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судових витрат, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації судових витрат.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІ1 ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

Зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) області зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в антитерористичній операції з 07.07.2017 р. до 21.06.2018 року для призначення/перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) оформити та направити необхідні документи до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-Х11 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення/перерахунку такої пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період з 07.07.2017 р. до 21.06.2018 р., на протязі якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, внісши відповідні зміни в наказ від 23 січня 2019 року №42-о.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський