Справа № 160/12018/20
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/12018/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року (головуючий суддя Віхрова В.С.)

у справі № 160/12018/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт»

до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіноального управління Міністерства юстиції

(м. Харків)

про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Істрейт» звернулось до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у якому просило:

- визнати протиправною та скасувати винесену Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) постанову про відкриття виконавчого провадження №63083684;

- визнати протиправною та скасувати винесену Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) постанову про відкриття виконавчого провадження №63083801.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2020 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61883547, у зв`язку зі сплатою боргу, але виділив в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору від 16.07.2020 та постанову про розмір мінімальних витрат від 16.07.2020, винесених в рамках виконавчого провадження №61883547. Позивач не погоджується з оскаржуваними постановами та зазначає, що замість закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою суми боргу в повному обсязі напряму стягувачу до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець відкрив два нових виконавчих провадження зі стягнення суми виконавчого збору та витрат.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 позов задоволено.

Суд встановив, що в судовому порядку скасовано постанови від 16.07.2020 про стягнення виконавчого збору, ВП № 61883547 та від 16.07.2020 про розмір мінімальних витрат, ВП № 61883547, у зв`язку з чим у державного виконавця відсутні підстави для здійснення виконавчого провадження на підставі вказаних постанов, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження №63083801 від 18.09.2020 та №63083684 від 18.09.2020 є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції, зазначає, що виконавче провадження №61883547 було виконано при примусовому виконанні рішення.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 24.02.2020 господарським судом Харківської області винесено рішення у справі №922/3792/19 за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт», яким задоволено позовні вимоги та вирішено стягнути з ТОВ «Істрейт» безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 736652,99 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 11049,79 гри. (всього 747702, 78 грн.).

24.03.2020 господарським судом Харківської області видано наказ про примусове виконання рішення у справі №922/3792/19, в якому зазначено, що рішення набрало законної сили 24.03.2020.

Не погоджуючись з рішенням суду від 24.02.2020 у справі №922/3792/19, ТОВ «Істрейт» подало апеляційну скаргу, 07.04.2020 Східним апеляційним господарським судом винесена ухвала про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

21.04.2020 Харківська міська рада, як стягувач, звернулась із заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

22.04.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Очеретним В.С. відкрито виконавче провадження №61883547 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №922/3792/19 від 24.03.2020.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 рішення господарського суду Харківської області від 24.02.2020 залишено без змін.

12.06.2020 після ухвалення апеляційним судом постанови від 09.06.2020 у справі №922/3792/19 ТОВ «Істрейт» виконало рішення суду в добровільному порядку, перерахувавши основну суму боргу та судовий збір на реквізити, вказані в рішенні суду, відповідно до платіжних доручень № 2111 від 12.06.2020 на загальну суму 747702,78 грн.

25.06.2020 позивач звернувся до органу виконавчої служби із заявою про закриття виконавчого провадження у зв`язку з добровільною сплатою боргу.

16.07.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєвою А.С. були винесені постанови у ВП №61883547:

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 151 грн.;

- про стягнення виконавчого збору у розмірі 73665,29 грн.

18.09.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєвою А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61883547 та виділення в окреме провадження постанов від 16.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 151 грн. та про стягнення виконавчого збору у розмірі 73665,29 грн.

18.09.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєвою А.С. винесено:

постанову про відкриття виконавчого провадження №63083684 з примусового виконання постанови №61883547 від 16.07.2020 про стягнення виконавчого збору на користь держави у розмірі 73665,29 грн.

постанову про відкриття виконавчого провадження №63083801 з примусового виконання постанови №61883547 від 16.07.2020 про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 151,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими державним виконавцем постановами від 16.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 151 грн. та про стягнення виконавчого збору у розмірі 73665,29 грн., позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №160/10844/20, яке набрало законної сили 29.03.2021, позов ТОВ «Істрейт» задоволено.

Визнано протиправними та скасовано винесені головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєвою А.С. постанови від 16.07.2020 про стягнення виконавчого збору ВП № 61883547, винесену при примусовому виконанні наказу № 922/3792/19 від 24.03.2020, що виданий господарським судом Харківської області у справі № 922/3792/19; від 16.07.2020 про розмір мінімальних витрат, ВП № 61883547, винесену при примусовому виконанні наказу № 922/3792/19 від 24.03.2020, що виданий господарським судом Харківської області у справі № 922/3792/19.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Як встановлено судом вище, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.20231 у справі 160/10844/20, яке набрало законної сили 29.03.2021, скасовано постанови державного виконавця від 16.07.2020 про стягнення виконавчого збору ВП № 61883547 та від 16.07.2020 про розмір мінімальних витрат ВП № 61883547.

Суд першої інстанції правильно вказав, що не надаючи оцінки правомірності прийняття означених постанов від 16.07.2020, лише встановлює наявність або відсутність підстав для відкриття виконавчих проваджень №63083801 від 18.09.2020 та №63083684 від 18.09.2020.

Наведеними вище положеннями Закону №1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат виконавчого провадження віднесені до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерство юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.8 Інструкції № 512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Відповідно до ч. 4 ст.42 Закону №1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Застосовуючи наведені правові норми до спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження №63083801 від 18.09.2020 та №63083684 від 18.09.2020 винесені у спосіб та порядок, визначені чинним законодавством.

Суд при цьому виходить з того, що на час винесення відповідачем оскаржуваних постанов за виконавчими документами - постановами державного виконавця від 16.07.2020 про стягнення виконавчого збору ВП № 61883547 та від 16.07.2020 про розмір мінімальних витрат ВП № 61883547, вказані постанови від 16.07.2020 були чинними, підстави для їх повернення без прийняття до виконання були відсутні, також суд враховує, що у державного виконавця, який приймає рішення про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, відсутні повноваження надавати правову оцінку правомірності прийняття такого виконавчого документа.

Скасування в подальшому в судовому порядку постанов від 16.07.2020 про стягнення виконавчого збору ВП № 61883547 та від 16.07.2020 про розмір мінімальних витрат ВП № 61883547 не впливає на правомірність оскаржуваних постанов на час їх прийняття 18.09.2020, втім впливає на хід виконавчих проваджень ВП№63083801 та ВП№63083684 і є підставою для застосування наслідків, передбачених ст.39 «Закінчення виконавчого провадження» Закону №1404-VIII.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про задоволення позову. Судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 160/12018/20 скасувати, прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко