Справа № 201/4659/21
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/4659/21
Провадження № 2-а/201/64/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Батманова В.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області Нартенко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №768420 від 02.05.2021,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 травня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області Нартенко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №768420 від 02.05.2021.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021 суддею визначено суддю Батманову В.В., яка ухвалою від 13.05.2021 прийняла позов до свого провадження та призначила справу до розгляду в спрощеному провадженні.

В обґрунтування позову позивач по тексту позову зазначав, що 02.05.2021 інспектором винесено постанову, згідно із якою 02.05.2021 о 22 год. 05 хв., позивач керував тз «Toyota Land Cruiser» д/н НОМЕР_1 по Бульвару Слави, 56/1, в м. Дніпрі у якого був недостатньо освітлений задній номерний знак, чим порушив п. 30.2 ПДР, не надав для перевірки поліс обов`язкового цивільно-правового страхування відповідальності власників наземних т.з. , чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254, 268 КУпАП. Тому просить позов задовольнити.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням було направлено копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження по справі.

Представник УПП у Дніпропетровській області ДПП - Марченко А.О. надіслав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що 02.05.2021 інспектором винесено постанову, згідно із якою 02.05.2021 о 22 год. 05 хв., позивач керував тз «Toyota Land Cruiser» д/н НОМЕР_1 по Бульвару Слави, 56/1, в м. Дніпрі не надав для перевірки поліс обов`язкового цивільно-правового страхування відповідальності власників наземних т.з. , чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.

Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Водію було роз`яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287 - 289 КУпАП. Враховуючи викладене, просив відмовити у позові.

З огляду на положення ст. 46 КАС України суддею не знайдено підстав для задоволення клопотання представника УПП Дніпропетровській області ДПП - Марченко А.О. від 25.05.2021 про залучення УПП Дніпропетровській області ДПП в якості третьої особи по цій справі.

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20, ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови, 02.05.2021 о 22 год. 05 хв., позивач керував тз «Toyota Land Cruiser» д/н НОМЕР_1 по Бульвару Слави, 56/1, в м. Дніпрі у якого був недостатньо освітлений задній номерний знак, чим порушив п. 30.2 ПДР, не надав для перевірки поліс обов`язкового цивільно-правового страхування відповідальності власників наземних т.з. , чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач не був згоден з даною постановою, вважаючи, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254, 268 КУпАП.

Дійсно згідно із п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п. 4. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених у т.ч. і ст. 126 КУпАП.

Законом України «Про національну поліцію» (ст. 35) визначено випадки, коли поліцейський має право зупиняти транспортні засоби. Так, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

При розгляді цієї справи відповідачем суду не наданого належних та достатніх доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ані зі спірної постанови, ані з інших матеріалів справи, не вбачається, що перевірка документів здійснювалася у зв`язку із порушенням водієм вимог Правил дорожнього руху, адже відповідної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення позивачем п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, за яке наступає відповідальність, на підтвердження правомірності перевірки документів відповідачем надано не було.

З наданого позивачем відеозапису вбачається, що інспектором накладено стягнення на позивача шляхом поглинання більш суворим менш суворого, тобто за ч. 1 ст. 126 КУпАП, проте спірна постанова не містить відомостей за якою статтею КУпАП притягнуто позивача за менш суворе правопорушення, оскільки законодавець чітко не визначає покарання за недостатньо освітлений номерний знак, до того ж із вказаного відео запису вбачається, що номерний знак позивача освітлений.

Відповідно до зазначеного, приходжу до висновку про відсутність будь-яких правових підстав для перевірки у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який до того ж був у позивача діючий станом на дату складання постанови, що підтверджується наданою копією (а.с. №12).

За таких обставин, вважаю, що постановою не підтверджується факт порушення позивачем п. 30.2 Правил дорожнього руху.

Вказане узгоджується з позицією висловленою у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 686/11314/17 від 15.03.2019р.

Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Разом із тим, згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2. Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

За п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно із п. Розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За правилами ст. 283 КУпАП постанова, серед іншого, повинна містити дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В матеріалах адміністративної справи містяться суперечливі докази - сама постанова і пояснення ОСОБА_1 . Позивач не погоджувався із підставами притягнення його до адміністративної відповідальності, але з постанови не вбачається, чому інспектор віддав перевагу власним переконанням та не прийняв до уваги пояснення правопорушника.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання дій інспектора незаконними встановлено, що рішення суб`єкта владних повноважень (оскаржувана постанова) хоча і було прийняте на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, однак постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП винесена необґрунтовано, оскільки не були враховані усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, та не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Застосовуючи спосіб захисту порушеного права, суд керується вимогам п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, які кореспондують з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, якими передбачене право суду захистити порушені права шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд позбавлений можливості застосувати зазначений позивачем спосіб захисту в частині визнання незаконними дій інспектора, оскільки це суперечить положенням ст.ст. 5, 245, 286 КАС України та ст. 293 КУпАП, якими не передбачена можливість визнати незаконними дій інспектора, які є його дискреційними повноваженнями при винесенні постанови, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відтак, вважаю за необхідне задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області Нартенко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №768420 від 02.05.2021, лише в частині скасування постанови.

На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, приходжу до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України від 08.07.2011 "Про судовий збір", ст.ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 139, 241-256, 257, 263, 268 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області Нартенко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №768420 від 02.05.2021 - задовольнити частково.

Постанову серії ДПО18 №768420 від 02.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Нартенко Олександром Володимировичем - скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.В. Батманова