Справа № 120/6031/20-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6031/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

05 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування заборони виїзду,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2020 року позивач, ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (відповідача), в якому просив скасувати заборону на в`їзд в Україну громадянину Молдови ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлена рішенням відповідача від 21.07.2020 терміном на 3 (три) роки з 21.07.2020 по 21.07.2023.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 14.01.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що обставини, які слугували підставою для прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на територію України, були усунуті позивачем, адже останній 07.09.2020 сплатив суму заборгованості, яка підлягала сплаті за виконавчим листом від 02.09.2019 № 128/988/19 виданого Вінницьким районним судом Вінницької області.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що рішення заступника начальника Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 21.07.2020 про заборону в`їзду в Україну ОСОБА_4 є законним, оскільки прийнято відповідно до Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 № 1235.

21.07.2020 до Управління з Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за вих. № 7432/17.8-25 від 20.07.2020 надійшло подання про прийняття рішення стосовно заборони подальшого в`їзду в Україну на термін 3 (три) роки громадянину Молдови ОСОБА_4 , у зв`язку із відкриттям виконавчого провадження № 60963887 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 128/988/19, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів.

Вважає, що оскільки рішення суду про стягнення аліментів на день прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну позивачем не було виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не було здійснено, а тому рішення від 21.07.2020 про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_4 терміном на 3 (три) роки з 21.07.2020 по 21.07.2023 є обґрунтованим та прийнятим відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Інструкції № 1235.

Крім того відповідач зазначає, що сплата коштів по заборгованості аліментів 07.09.2020 не є підставою для визнання рішення про заборону в`їзду в Україну незаконним та скасування його, оскільки на день винесення рішення кошти по заборгованості сплачені не були.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04.06.2019 по справі № 128/988/19, яке набрало законної сили 11.07.2019 задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

02.09.2019 Вінницьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 128/988/19.

14.01.2020 старшим державним виконавцем Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюком Ю.Є. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60963887.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_8 зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 60963887 за період з 17.04.2019 по 31.08.2020 сукупний розмір заборгованості складав 32409,50 грн (матеріали виконавчого провадження).

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_9 рішення суду від 04.06.2019 по справі № 128/988/19, не надання декларації, а також не вчинення будь-яких інших дій, спрямованих на виконання та погашення заборгованості, Липовецьким районним відділом державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 20.07.2020 за № 7432/17.8-25 сформовано подання до відповідача про заборону в`їзду в Україну громадянину Республіки Молдова ОСОБА_4 згідно абз 7 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

21.07.2020 відповідачем прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 (три) роки. Також вирішено надати Державній прикордонній службі України доручення про заборону в`їзду в Україну позивачу.

21.07.2020 голові Державної прикордонної служби України відповідачем надано доручення № 0501.6-4427/05.3-20, в якому повідомлено про прийняте рішення від 21.07.2020 про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3 (три) роки з 21.07.2020 по 21.07.2023.

07.09.2020 позивачем на депозитний рахунок Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) сплачено кошти в сумі 34050,80 грн. в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів, що підтверджується квитанцією АТ "Ощадбанк" № 11 від 07.09.2020 (матеріали виконавчого провадження).

14.09.2020 Липовецький районний відділ державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) звернувся листом № 8305/17.8-25 до відповідача у якому просив зняти заборону громадянину Республіки Молдова ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на в`їзд в Україну в зв`язку із виконанням зобов`язання за рішенням суду.

Згідно інформації викладеної в листі відповідача від 14.09.2020 № 0501.6-5702/05.3-20 повідомлено Липовецький районний відділ державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що діючими нормативно правовими актами не визначено механізм прийняття Державною міграційною Службою та її територіальними органами рішень про скасування заборони в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства та дострокового відкликання з виконання Державної прикордонної служби України направлених доручень про заборону в`їзду в Україну (а.с.19).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначений Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон від 22.09.2011 № 3773-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку (ч. 1 ст. 9 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI).

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 13 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України (ч. 2 ст. 13 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI).

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

На виконання положень ст. 13 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 № 1235, затверджено Інструкцію про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - Інструкція № 1235).

Відповідно до п. 3 Інструкції № 1235 рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI.

Рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами, окрім іншого, за власною ініціативою або за поданням державного, приватного виконавця у разі якщо під час попереднього перебування на території України особа не виконала рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або має інші невиконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну (п. п. "д" п. 4 Інструкції № 1235).

Відповідно до п. 5 Інструкції № 1235, після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні).

Рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції (п. 6 Інструкції № 1235).

Як встановлено судом першої інстанції, 21.07.2020 на підставі подання Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20.07.2020 за № 7432/17.8-25 відповідачем прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 (три) роки. Також вирішено надати Державній прикордонній службі України доручення про заборону в`їзду в Україну позивачу.

Отже, під час прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 (три) роки, відповідачем дотримано порядок передбачений Інструкцією № 1235.

Також, як слідує із змісту даного рішення, підставою для його прийняття слугував факт не виконання ОСОБА_9 виконавчого листа від 02.09.2019 № 128/988/19 виданого Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_8 зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 60963887 за період з 17.04.2019 по 31.08.2020 сукупний розмір заборгованості складав 32409,50 грн (матеріали виконавчого провадження).

Разом з тим, як слідує із матеріалів справи, 07.09.2020 позивачем на депозитний рахунок Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) сплачено кошти в сумі 34050,80 грн. в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів, що підтверджується квитанцією АТ "Ощадбанк" № 11 від 07.09.2020 (матеріали виконавчого провадження).

Тобто, заборгованість зі сплати аліментів в сумі 34050,80 грн., що підлягала сплаті за виконавчим листом від 02.09.2019 № 128/988/19 виданого Вінницьким районним судом Вінницької області, була сплачена позивачем в повному обсязі.

Крім того, 14.09.2020 Липовецький районний відділ державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) звернувся листом № 8305/17.8-25 до відповідача у якому просив зняти заборону громадянину Республіки Молдова ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на в`їзд в Україну в зв`язку із виконанням зобов`язання за рішенням суду.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, обставини, які слугували підставою для прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на територію України, були усунуті позивачем, адже останній 07.09.2020 сплатив суму заборгованості, яка підлягала сплаті за виконавчим листом від 02.09.2019 № 128/988/19 виданого Вінницьким районним судом Вінницької області.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовної вимоги та наявність підстав для їх задоволення, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 21.07.2020 про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 (три) роки з 21.07.2020 по 21.07.2023.

При цьому, суд першої інстанції правомірно погодився із аргументами відповідача щодо правомірності оскаржуваного позивачем рішення на момент його прийняття, зважаючи на те, з огляду на відсутність на момент розгляду справи обставин, які стали підставою для прийняття рішення від 21.07.2020 таке рішення та спричинені ним наслідки не можуть залишатися надалі чинними, що визнається й відповідачем у його листі від 14.09.2020.

Водночас, відповідач у вказаному листі посилається на неможливість прийняття рішення про скасування заборони в`їзду позивачу не через відсутність підстав для цього, а з огляду на відсутність правового механізму скасування раніше прийнятого рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_3 .

Однак, недоліки нормативного регулювання спірного питання не можуть виправдовувати чинність наслідків оскаржуваного у цій справі рішення від 21.07.2020, а відтак це рішення підлягало скасуванню у судовому порядку.

Колегія суддів також зазначає, що держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Таким чином, позивач не може бути позбавлений захисту своїх прав на в`їзд в Україну у зв`язку із відсутністю правового механізму захисту його прав.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.