Справа № 380/5548/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5548/21
05 липня 2021 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження заяву представниці позивача щодо вирішення питання про судові витрати та ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошпон» до Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення -
У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 380/5548/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошпон» до Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області за № від 27.01.2021; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Львівській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошпон» судовий збір у сумі 2270,00 грн.

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду від представниці позивача надійшла заява щодо вирішення питання про судові витрати та ухвалення додаткового рішення (вх. № 44916 від 23.06.2021), у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі про судові витрати та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошпон» судовий збір у сумі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

Ухвалою суду від 24.06.2021 заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 05.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

На електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 7713ел від 02.07.2021). В обґрунтування такого зазначено, що зміст фактично наданих адвокатом послуг має бути прямо передбаченим у договорі про надання правової допомоги. Вважає, що у разі, якщо адвокатом надані послуги, які не передбачені відповідним договором, у їх стягненні повинно бути відмовлено. На думку відповідача, аргументи позивача щодо спростування позиції контролюючого органу, викладені у позовні заяві, не несуть значного змістовного навантаження, а також незначна кількість доданих додаткових доказів свідчить про те, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн при ціні позову 14707,40 грн є неспівмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, часом, затраченим адвокатом на надання відповідних послуг. Крім цього, звернув увагу, що в описі наданих послуг зазначено виготовлення копій документів, які не можуть бути віднесені до правових. Також відповідач зазначив, що акт № 2 від 18.04.2021 не містить жодної деталізації наданих послуг у розрізі затраченого на кожну послугу часу та вартості робіт адвоката погодинно чи у розрізі послуги без урахування затраченого часу. Додатково вказав, що позовна заява у цій справі, на його думку, повністю дублює позовну заяву в справі № 380/5483/21 з відмінністю лише в періодах перевірки. Вважає, що судова практика у цій справі є загальновідомою та усталеною, що виключає необхідність її додаткового вивчення. На думку відповідача, вказані обставини вказують на те, що розмір витрат на надання правової допомоги не є справедливим і співмірним саме в зазначеному розмірі, тому просить зменшити розмір заявленої до стягнення суми.

При вирішенні заяви про відшкодування судових витрат суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.12.2012 (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України № 5076-VI).

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Танасієнко Марією Олексіївною на підставі договору про надання правової допомоги № 1/03/21 від 19.03.2021 (далі - договір) та довіреності № 26/04/21 від 26.04.2021.

Відповідно до п. 1 укладеної між сторонами 02.04.2021 додаткової угоди № 3 до договору про надання правової допомоги № 1/03/21 від 19.03.2021 (далі - додаткова угода) сторони погодили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правової допомоги у спорі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № (форма «В1») від 27.01.2021, відповідно до якого ТзОВ «Єврошпон» за жовтень 2020 р. визначено суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 9804,90 грн і застосовано штрафні (фінансові) санкцію (штраф) у розмірі 4902,50 грн. Підстава - Акт № 37/17-01-07-03/31210033 від 16.01.2021 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Єврошпон» () з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого відшкодування з бюджету».

У п. 2 додаткової угоди сторони погодили фіксований розмір гонорару за надання правничої допомоги згідно з попереднім розрахунком вартості судових витрат становить 7000,00 грн, який клієнт сплачує адвокату як 100% авансовий платіж.

Правова допомога вважається наданою після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг (пп. 4.1 п. 4 додаткової угоди).

Отже, розмір винагороди за надання правничої допомоги визначений у додатковій угоді до договору у вигляді фіксованої суми, відтак не змінюється залежно від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Судом також встановлено, що 18.04.2021 адвокатом Танасієнко М.О. та ТзОВ «Єврошпон» в особі директора Надали О.М. складено акт № 2 приймання-передачі наданих послуг за договором № 1/03/21 від 19.03.2021 про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокатом надано такі послуги:

- складення договору про надання правової допомоги клієнту та відповідних додатків до договору;

- вивчення і аналіз висновків Акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області № 37/17-01-07-03/31210033 від 16.01.2021 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Єврошпон» () з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого відшкодування з бюджету»;

- аналіз первинних документів товариства, їх детальне вивчення, у тому числі наданих додаткових первинних документів, які послужили підставою для контролюючого органу для прийняття податкового повідомлення-рішення;

- формування пакету з первинних документів товариства на підтвердження фактів здійснення господарських операції з контрагентом ТзОВ «Галімплекс» у жовтні 2020 року та фактичне використання придбаної лісопродукції у господарській діяльності товариства;

- вивчення питання щодо правомірності застосування контролюючим органом діючих законів України і підзаконних актів з питань дотримання податкового законодавства при написанні акта перевірки та прийнятті ППР;

- вивчення судової практики для застосування під час написання позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.01.2021;

- надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, з питань податкового законодавства, визначення правової позиції з клієнтом щодо прийнятого рішення контролюючим органом;

- виготовлення копій документів для долучення до позовної заяви від 07.04.2021;

- додаткові вимоги клієнта щодо строків виконання доручення (написання позовної заяви щодо оскарження в судовому порядку прийнятого ППР);

- підготовка до написання і написання позовної заяви та організація подання до Львівського окружного адміністративного суду.

Щодо доводів відповідача про те, що в акті № 2 від 18.04.2021 відсутня будь-яка деталізації наданих послуг у розрізі затраченого на кожну послугу часу та вартості робіт адвоката погодинно чи у розрізі послуги без урахування затраченого часу, суд звертає увагу, що вказані обставини не вказують на безпідставність стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми та не змінювався залежно від витраченого адвокатом часу.

Схожий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та від 04.06.2021 у справі № 380/887/20, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Суд також відхиляє твердження відповідача про те, що надані адвокатом у цій справі послуги не передбачені відповідним договором, оскільки додаткова угода № 3 до договору про надання правової допомоги № 1/03/21 від 19.03.2021 містить чітко визначений предмет договору, який співпадає із предметом спору в цій справі.

Суд, вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, зазначає, що стаття 134 КАС України не позбавляє права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому суд звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представницею позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає необхідним зазначити, що витрати, пов`язані з вивченням та аналізом висновків Акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області № 37/17-01-07-03/31210033 від 16.01.2021; формуванням пакету з первинних документів товариства на підтвердження фактів здійснення господарських операції з контрагентом ТзОВ «Галімплекс» у жовтні 2020 року та фактичне використання придбаної лісопродукції у господарській діяльності товариства, аналізом первинних документів товариства, їх детальним вивченням; вивченням питання щодо правомірності застосування контролюючим органом діючих законів України і підзаконних актів з питань дотримання податкового законодавства при написанні акта перевірки та прийнятті ППР; вивченням судової практики для застосування під час написання позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.01.2021; наданням клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, з питань податкового законодавства, визначенням правової позиції з клієнтом щодо прийнятого рішення контролюючим органом включаються до витрат, пов`язаних із підготовкою та складанням позовної заяви, та охоплюються останніми.

Крім цього, суд зазначає, що надання таких послуг, як складення договору про надання правової допомоги клієнту та відповідних додатків до договору та виготовлення копій документів для долучення до позовної заяви від 07.04.2021, не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги. Також з матеріалів справи судом встановлено, що всі долучені до позовної заяви документи підписані від імені позивача директором ТзОВ «Єврошпон».

Суд зауважує, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує вищезазначений висновок при вирішенні спірних правовідносин.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ««East/WestAllianceLimited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування на загальну суму 7000,00 грн витрат на правничу допомогу не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Головного управління ДПС у Львівській області становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами).

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представниця позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Таким чином, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту наданих послуг, розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами суд вважає необхідним заяву представниці позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 3000,00 грн.

Щодо стягнення на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн суд зазначає, що питання про розподіл таких судових витрат вирішено судом в рішенні від 15.06.2021, відтак відсутні підстави для їх повторного стягнення. Тому в цій частині заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 252, 255, 293, пп. 15.5 п. 15 розділу VI «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представниці позивача щодо вирішення питання про судові витрати та ухвалення додаткового рішення адміністративній справі № 380/5548/21 задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; код за ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошпон» (81061 Львівська область Яворівський район с. Новий Яр буд. 19А; код за ) 3000 (три тисячі) гривень 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур