Справа № 160/6252/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
07 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6252/20
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року про зупинення провадження у справі №160/6252/20 за позовом ОСОБА_1 до другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур, прокуратури Дніпропетровської області, Офісу Генерального прокурора про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування рішення і наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур, прокуратури Дніпропетровської області, Офісу Генерального прокурора про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування рішення і наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії.
Прокуратура Дніпропетровської області, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції звернулася до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та скаржнику надано строк 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме надання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги із зазначенням у ній дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що це підтверджують, за наявності.
При цьому, зазначеною ухвалою суду скаржнику доведено до відома положення пункту 15.14 Перехідних положень КАС України згідно з яким копії судових рішень видаються судом, у якому перебуває справа на момент надходження відповідної заяви.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року скаржник отримав 16 червня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
15 червня 2021 року через засоби поштового зв`язку скаржник надав до суду апеляційної апеляційну скаргу в якій зазначив, що про те, що станом на 14.06.2021 року копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції ним не отримано.
Проте, надана до суду на виконання вимог ухвали від 08.06.2021 року апеляційна скарга не свідчить про виконання скаржником вимог пункту 8 частини 2 статті 296 КАС України, враховуючи наступне.
Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується. При цьому, пунктом 4 частини 5 цієї статті встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.
В свою чергу, частиною 6 статті 251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог 251 КАС України копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №160/6252/20 було направлено на адресу скаржника супровідним листом від 23.03.2021 року (т.5 а.с.24). Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28.01.2021 року прийнятої у справі №260/1888/20 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі, а тому згідно з пп. 15.15 Перехідних положень КАСУ, суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Таким чином, зазначення представником скаржника в апеляційній скарзі про те, що про наявність оскаржуваної ухвали суду йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень не може вважати фактом виконання ним вимог пункту 8 частини 2 статті 296 КАС України, оскільки як зазначив Верховний Суд суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі Осовська та інші проти України звернув увагу на те, що національні суди при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до суду повинні не лише враховувати відомості зазначені особою у заяві, а й встановлювати та приймати до уваги докази щодо цих тверджень наявні в матеріалах справи, такі як супровідні листи, поштові записи, тощо.
Так, матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання скаржником копії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №160/6252/20, такої дати скаржник не зазначає і в поданій апеляційній скарзі.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року скаржнику було донесено до відома, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі, а тому згідно з пп. 15.15 Перехідних положень КАСУ, суд вручає судові рішення в паперовій формі та роз`яснено положення цього пункту щодо права скаржника отримати копію рішення суду, що ним оскаржується в суді в якому знаходиться справа.
Однак, скаржник таким правом не скористався.
Суд апеляційної інстанції враховує, що скаржник, як відповідач у справі не був позбавлений можливості отримати копію оскаржуваного рішення у суді першої інстанції та після його отримання звернутися до суду з апеляційною скаргою.
Натомість таке звернення з апеляційною скаргою відбулося без отримання рішення суду першої інстанції.
У зв`язку з чим, апеляційну скаргу і було залишено без руху та надано строк для її усунення, а саме надання апеляційної скарги із зазначенням дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що це підтверджують, за наявності.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що надання строку для усунення вищезазначеного недоліку апеляційної скарги скаржнику надано задля дотримання принципу гласності судового рішення та застосування положень частини 2 статті 295 КАС України у відповідності до якої учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому такої ухвали суду.
Відповідно до пункту 15.14 Перехідних положень КАС України скаржник не був позбавлений права звернутися до суду у якому перебуває справа з відповідною заявою для отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у разі неотримання її копії.
Проте, скаржником таких дій вчинено не було, що свідчить про пасивну поведінку особи, яка звертається до суду з апеляційною скаргою, яка виразилася у нехтуванні наданого судом часу для усунення недоліку апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року ухваленому по справі "Смірнова проти України" зробив висновок, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Обставини свідомого неусунення скаржником недоліку апеляційної скарати щодо зазначення дати отримання ним копії повного судового рішення, що ним оскаржується, є порушенням останнім ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в подальшому призводить до перепонів для руху справи у зв`язку з доповненням чи зміною апеляційної скарги, відповідно до положень статті 303 КАС України, після отримання повного тексту судового рішення, отримання якого відбудеться після відкриття апеляційного провадження у справі, що суперечить суті апеляційного оскарження.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що у справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: …Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду….
Тобто, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, при цьому прийняття до розгляду апеляційної скарги складеної без отримання копії судового рішення, яке оскаржується фактично свідчать про бажання особи домогтися нового розгляду справи, а не перегляду рішення суду першої інстанції, у зв`язку з наявністю передбачених законом підстав.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано до суду особою без отримання нею копії оскаржуваного рішення суду, суд апеляційної інстанції вважає, що такі обставини фактично свідчать про намагання домогтися саме нового розгляду справи, а не перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.
З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 08 червня 2021 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №160/6252/20 повернути.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено та підписано суддями 07 липня 2021 року.
Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко
суддя С.М. Іванов
суддя О.М. Панченко