Справа № 520/3059/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.

06 липня 2021 р.Справа № 520/3059/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

26.02.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким (з урахуванням уточнень від 12.03.2021 року, а.с. 33-36) просить:

1) визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хомяк В.В. (далі державний виконавець);

2) зобов`язати державного виконавця розглянути заяву її представника - адвоката Лукашенка О.В. про закінчення виконавчого провадження за вих. № 49-2020 від 26.10.2020 року, прийняти рішення (постанову) по суті заяви та письмово повідомити про прийняте рішення в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Позивач також просить провести розподіл судових витрат, стягнув з відповідача - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на її користь: суму судового збору в розмірі 908 грн, суму комісії за перерахування коштів 103,53 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 8.500 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 26.10.2020 року на адресу державного виконавця надійшла заява її представника адвоката Лукашенка О.В. про закінчення, з підстав, встановлених п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), виконавчого провадження реєстраційний номер виконавчого провадження 48065847 (далі ВП № 48065847). До звернення була надана копія заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.03.2020 року по справі № 639/6184/19, яким визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.05.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі № 2210 про стягнення грошових коштів у сумі 91.090,20 грн з ОСОБА_1 за кредитним договором № НАЕ4RX09690037 від 28.09.2006 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Станом на час звернення до суду з позовом відповідач не вчинив процесуальної дії та не надав відповідь на означене звернення.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві відповідач зазначає, що на виконанні державного виконавця перебувало ВП № 48065847 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., № за реєстром 2210, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів за кредитним договором № НАЕ4RX09690037 від 28.09.2006 року. 04.05.2020 року до МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова надійшло заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.03.2020 року по справі № 639/6184/19, а 26.10.2020 року заява представника боржника у виконавчому провадженні про закриття ВП № 48065847. Постановою від 13.04.2021 року державним виконавцем ВП № 48065847 закінчено. За наведених обставин відповідач не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Судовим рішенням визнана протиправною бездіяльність з 26.10.2020 року по 13.04.2021 року МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харків щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про закінчення ВП № 48065847 за вих. № 49-2020 від 26.10.2020 року та не прийняття постанови про закінчення ВП № 48065847 в строки, передбачені Законом № 1404-VIII.

В задоволені вимог адміністративного позову в іншій частині ОСОБА_1 відмовлено.

За рахунок бюджетних асигнувань МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харків на користь ОСОБА_1 стягнуто частину судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що в період з 26.10.2020 року по 13.04.2021 року відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лукашенка О.В. про закінчення ВП № 48065847 за вих. № 49-2020 від 26.10.2020 року та прийняття рішення (постанови) по суті заяви в строки, передбачені Законом № 1404-VIII. В свою чергу, з урахуванням винесеної постанови про закінчення ВП № 48065847 від 13.04.2021 року та доказів направлення цієї постанови на адресу позивача відсутні підстави для задоволення позовних вимог в зобов`язальній частині.

Судом зазначено про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат адвокатом позивача ОСОБА_2 надано до суду: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 76-2019/Д-12 від 14.08.2019 року, який укладений між адвокатом Лукашенко О.В. (Виконавцем) та ОСОБА_1 (Замовником); копію акту приймання-передачі наданих послуг від 12.03.2021 року; копії квитанцій про сплату за надану правову допомогу від 12.03.2021 року в загальному розмірі 8.500 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 001344; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 25.02.2021 року.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 12.03.2021 року Адвокатом надані наступні послуги: підготовка та подання до відповідача заяви боржника про закінчення виконавчого провадження № 48065847 у кількості 1 години на суму 500 грн (з розрахунку 1 години 500 грн); підготовка даного адміністративного позову в кількості 8 годин на суму 6400 грн (з розрахунку 1 години від 800 грн); передплата за участь у судових засіданнях у Харківському окружному адміністративному суді в кількості 2 годин на суму 1600 грн (з розрахунку 1 години від 800 грн).

На підставі вищевикладеного та перевірки наданих представником позивача доказів, судом встановлено, що надані представником позивача документи складені належним чином, однак враховуючи принципи обґрунтованості та співмірності розміру витрат, та часткове задоволення позовних вимог, суд визначився, що витрати на загальну суму 8500 грн по відношенню предмету спору та складності справи є необґрунтовано завищеними.

Крім того судом зазначено, що послуги з підготовки та подання до відповідача заяви боржника про закінчення ВП № 48065847, не пов`язані з розглядом справи, в розумінні ст.ст. 132, 138 КАС України; а послуги стосовно участі Адвоката у судових засіданнях у суді не узгоджуються з матеріалами справи, відповідно до яких судове засідання в рамках даної справи відбувалось у письмовому провадженні.

З урахуванням Рішення Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 року про те, що вартість послуг адвоката з приводу складання адміністративного позову, складає від 2000 грн, суд визнав за можливе прийняти до уваги наведені рекомендації під час вирішення питання суми відшкодування судових витрат на правничу допомогу та визначився, що справедливим і співмірним розміром відшкодуванням витрат за надання послуг зі складання адміністративного позову є 2.000 грн.

Стосовно суми сплаченої комісії за перерахування грошових коштів в розмірі 103,53 грн., суд зазначив, що вказані витрати не відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розумінні ст.ст. 132, 138 КАС України, а тому не підлягають відшкодуванню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог її адміністративного позову про зобов`язання відповідача розглянути заяву її представника адвоката Лукашенка О.В. про закінчення ВП № 48065847 за вих. 49-2020 від 26.10.2020 року, прийняти рішення (постанову) по суті заяви та письмово повідомити її про прийняте рішення в строки, передбачені Законом № 1404-VIII та закрити провадження у справі в цій частині, з підстав, встановлених п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

ОСОБА_1 також просить змінити судове рішення в частині, якою судом проведений розподіл судових витрат по справі, визначившись про стягнення на її користь: 6.900 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, 27,80 грн та 1.362 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд, встановивши факт виконання відповідачем її вимог, які мстились у зобов`язальній частині позовних вимог та повного відновлення законних прав та інтересів до моменту ухвалення судового рішення повинен був застосувати правила, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Також позивачка вказує на відсутність підстав для зменшення розміру понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, у тому числі витрат, понесених з необхідністю сплати банківської комісії. Крім того, позивач просить відшкодувати їй витрати на професійну правничу допомогу при звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на судове рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідач просить відмовити у задоволені вимог апеляційної скарги позивача.

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування відзиву за змістом аналогічні запереченням відповідача на адміністративний позов ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Згідно зі ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного перебувало ВП 48065847 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., № за реєстром 2210, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів за кредитним договором № НАЕ4RX09690037 від 28.09.2006 року.

04.05.2020 року до МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова надійшло заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.03.2020 року по справі № 639/6184/19, яким визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.05.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі № 2210 про стягнення грошових коштів у сумі 91.090,20 грн з ОСОБА_1 за кредитним договором № НАЕ4RX09690037 від 28.09.2006 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

26.10.2020 року до державного виконавця надійшла заява представника боржника у виконавчому провадженні адвоката Лукашенка О.В. про закриття ВП № 48065847. До звернення була надана копія заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.03.2020 року по справі № 639/6184/19.

Постановою державного виконавця від 13.04.2021 року ВП № 48065847 закінчено, з підстав, встановлених п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

13.04.2021 року вих. № 24899 на адресу позивача відповідачем скерована постанова від 13.04.2021 року про закінчення ВП № 48065847 (а.с. 121).

Згідно із ч. 2 ст. 17 КАС України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову.

КАС України надає можливість сторонам до ухвалення судового рішення або у процесі розгляду справи самостійно вирішити спір, зокрема, й шляхом самостійного виправлення суб`єктом владних повноважень допущеної помилки та відновлення порушених прав і законних інтересів особи, а саме: 1) примирення сторін (ст.ст. 190 - 191 КАС України); 2) закриття провадження у справі, зокрема, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення (п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України).

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 , викладеного в апеляційній скарзі про закриття провадження у справі з підстав, встановлених п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, з огляду на положення п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Так, відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України термін «похідна позовна вимога» вживається в такому значенні, - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Колегія суддів зауважує, що вимога позивача ОСОБА_1 фактично про зобов`язання державного виконавця розглянути звернення її представника від 26.10.2020 року про закінчення ВП № 48065847 з прийняттям відповідного процесуального рішення та повідомити її про прийняте рішення у строк, що встановлений Законом № 1404-VIII, є похідною від основної вимоги, а саме, - вимоги про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у довготривалому (до часу звернення до суду, тобто до 26.02.2021 року) не розгляді означеного звернення, не прийняті відповідного рішення по суті звернення та не повідомленні її про прийняте рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що клопотання позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі не стосується основної вимоги її адміністративного позову. В матеріалах справи відсутні докази, які б безспірно підтверджували ту обставину, що заява представника позивача адвоката Лукашенка О.В. про закінчення виконавчого провадження за вих. № 49-2020 від 26.10.2020 року розглянута відповідачем по-суті та останні письмово повідомлені про прийняте рішення. Як вбачається з клопотання представника позивача від 26.04.2021 року (а.с. 91) «з інформації про стан виконавчого провадження № 48065847, отриманої стороною Позивача з Єдиного реєстру виконавчих проваджень випливає, що виконавче провадження № 48065847 було закінчено …». Зміст апеляційної скарги також не містить у собі інформації про отримання ОСОБА_1 постанови державного виконавця від 13.04.2021 року. Фіскальний чек (а.с. 104) від 26.04.2021 року, на думку колегії суддів, посвідчує лише факт відправлення відповідачем на адресу представника позивача рекомендованого листа.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про закриття провадження у справі в частині вимог її адміністративного позову, в задоволені яких позивачу судом відмовлено, саме з підстав, встановлених п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

При цьому, частково задовольняючи вимоги апеляційної скарги в частині вимог про скасування судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного судового рішення в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про зобов`язання державного виконавця розглянути заяву її представника - адвоката Лукашенка О.В. про закінчення виконавчого провадження за вих. № 49-2020 від 26.10.2020 року та письмово повідомити останнього про прийняте рішення в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 16 Закону № 1404-VIII сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

В матеріалах справи відсутні дані, які посвідчують ту обставину, що відповідачем розглянуто звернення представника позивача від 26.10.2020 року та на це звернення надана відповідь.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

Частини перша та третя статті 132 КАС України визначають, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

на професійну правничу допомогу;

сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положення частин 1 та 2 ст. 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закон України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 6561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, у розумінні положень ч. 6 ст. 134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що 14.08.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Лукашенко О.В. укладений договір № 76-2019/Д-12 про надання правової (правничої) допомоги, за умовами якого позивач доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати останній правову допомогу у цивільній справі ОСОБА_1 , пов`язаної зі стягненням з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у ВП № 48065847, оскарження виконавчого напису № 2210, виданого 11.05.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М., а також з інших питань, що безпосередньо пов`язані та/або випливають з питань, наведених у даному пункті договору та на умовах, визначених цим договором (п.п. 1.1, п. 1 договору) (а.с. 21-24).

Відповідно до п.п. 3.1, п.п. 3.2, п. 3 договору вартість наданих виконавцем послуг по даному Договору визначається у кладених виконавцем актах приймання-передачі наданих послуг. Вартість наданих послуг залежить від: - складності справи та виконаних виконавцем робіт (наданих послуг); - часу витраченого виконавцем на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягу наданих виконавцем послуг та виконаних робіт. При цьому вартість одного часу роботи виконавця за даним договором не може перевищувати 800 грн. Оплата послуг виконавця здійснюється замовником тв. Строки, зазначені в Актах приймання-передачі наданих послуг.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача проведена підготовка та подання до відповідача заяви боржника про закінчення виконавчого провадження, вартість години роботи 500 грн, затрачений час 1 година, підготовка адміністративного позову, 800 грн, затрачений час 8 годин, передплата за участь у судових засіданнях у Харківському окружному адміністративному суду, вартість години роботи 800 грн, затрачений час 2 години (а.с. 57), копія квитанцій підтверджують факт сплати понесених витрат (а.с. 58). Акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 12.03.2021мроку підтверджує факт погодження ОСОБА_1 витраченого адвокатом часу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції про можливість стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 лише 2.000 грн у відшкодування судових витрат витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідач по справі не заявив суду відповідного клопотання про зменшення розміру цих витрат, а суд позбавлений можливості ініціювати це питання з власної ініціативи.

Задовольняючи вимоги апеляційної скарги, колегія суддів, враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, скасовує судове рішення в означеній частині та приймає нове судове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова, з урахуванням вимог апеляційної скарги, на корись позивача 5.175 грн (3.450 грн + 1.725 грн) у відшкодування судових витрат витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 , звертаючись 12.03.2021 року до суду із позовною заявою, якою у тому числі просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі № 520/3059/21, пов`язані з наданням їй професійної правничої допомоги адвоката. Обґрунтовуючи вимоги заяви вказувала, що розмір понесених нею витрат на правничу допомогу складають 6.900 грн.

Як убачається із акта приймання-передачі наданих послуг від 25.09.2020 року сторони цього договору домовилися, шляхом підписання Акту, що загальна тривалість часу, протягом якого здійснювалась правова допомога клієнту у формі надання послуг становить 5 годин, розрахунок вартості наданих адвокатом послуг здійснено наступним чином: 5 годин х 2.900 грн = 14.500 грн. Грошові кошти в сумі 14.500 грн повинні бути сплачені клієнтом на користь адвоката в такому порядку: грошові кошти в сумі 7.000 грн сплачуються в день підписання цього Акту; решта коштів в сумі 7.500 грн сплачуються протягом 3-х днів після прийняття судом першої інстанції рішення по справі № 480/5759/20.

За правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20, Кодекс адміністративного судочинства містить норми, які визначають процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі судом першої інстанції у судовому рішенні зазначено, що позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8.500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не підтвердила такий висновок суду «Таким чином, відшкодуванню підлягають судові витрати понесені Позивачкою: - у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 6.900 грн. (шість тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок); - у вигляді витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розмірі 103,53 грн. (сто три гривні 53 копійки); - у вигляді витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень».

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача по справі на користь позивача суду першої інстанції слід було б стягнути 3.450 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (6.900 грн : 2). А з урахуванням рішення суду апеляційної інстанції про часткове задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача по справі на користь позивача суду першої інстанції належить стягнути 5.175 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (6.900 грн : 2 + 1.725 грн).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності вимог позивача про відшкодування їй витрат у вигляді банківської комісії за проведення переказу коштів для оплати судового збору у розмірі 9,26 грн (а.с. 37), оскільки ці витрати пов`язані із вчиненням позивачем такої процесуальної дії як оплата судового збору за пред`явлення до суду адміністративного позову. А з урахуванням рішення суду апеляційної інстанції про часткове задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача по справі на користь позивача суду першої інстанції належить стягнути 13,90 грн у відшкодування витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій (18,53 грн : 4 х 3).

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування їй витрат зі сплати комісії банку за проведення переказу коштів адвокату на виконання умов договору № 76-2019/Д-12 про надання правової (правничої) допомоги від 14.08.2019 року у розмірі 45 грн і 40 грн (а.с. 58), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для розподілу цих витрат, оскільки такі витрати не пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (п. 5 ч. 3 ст. 132 КАС України), а вчинені позивачем на виконання умов договору, укладеного між нею та її представником. При цьому, колегія суддів зауважує, що договір про надання правової допомоги, це домовленість, за якою адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, визначених договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору, до якого застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір із врахуванням спеціальних положень законодавства про адвокатську діяльність.

За наведених обставин, колегія судів дійшла висновку про необхідність доповнення судового рішення визначенням про стягнення з відповідача (за рахунок його бюджетних асигнувань) на користь позивача 13,90 грн у відшкодування витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1.362 грн (а.с. 139). До апеляційної скарги наданий Акт приймання-передачі наданих послуг за Договором № 76-2019/Д-12 про надання правової (правничої допомоги від 14.08.2019 року від 17.05.2021 року (а.с. 143). Як убачається з Акта приймання-передачі наданих послуг від 17.05.2021 року, - представником позивача проведено ознайомлення з матеріалами адміністративної справи № 520/3059/21, вартість години роботи 500 грн, затрачений час 1 година, підготовка та подання до суду апеляційної інстанції скарги на судове рішення у справі № 520/3059/21, вартість години роботи 800 грн, затрачений час 8 годин, всього вартість послуг 6.900 грн.

Враховуючи наведене вище у його сукупності, факт неподання відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів, вирішуючи питання розподілу судових витрат, дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача (за рахунок його бюджетних асигнувань) на користь позивача: 4.600 грн у відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката; 908 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 20,85 грн (а.с. 139) у відшкодування витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, - витрат на сплату банківської комісії при здійсненні переказу коштів (судового збору за подачу апеляційної скарги) у розмірі 908 грн.

Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів частково задовольняє вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 268-272, 286, 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про зобов`язання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хомяк Вікторії Володимирівни розглянути заяву її представника - адвоката Лукашенка Олександра Вікторовича про закінчення виконавчого провадження за вих. № 49-2020 від 26 жовтня 2020 року та письмово повідомити про прийняте рішення з прийняттям нового судового рішення, яким зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хомяк Вікторії Володимирівни розглянути заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лукашенка Олександра Вікторовича про закінчення виконавчого провадження за вих. № 49-2020 від 26 жовтня 2020 року та письмово повідомити про прийняте рішення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частини судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2.000 грн (дві тисячі гривень) з прийняттям нового судового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5.175 (п`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року доповнити наступним: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 13 (тринадцять) грн 90 коп у відшкодування витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): 4.600 (чотири тисячі шістсот) гривень у відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката; 908 (дев`ятсот вісім) гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 20 (двадцять) гривень 85 копійок у відшкодування витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, - витрат на сплату банківської комісії при здійсненні переказу коштів (судового збору за подачу апеляційної скарги) у розмірі 908 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова