Справа № 340/3271/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 липня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/3271/21

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Казанчук Г.П. розглянула матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради (вул. Шатила, 12, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25030; код в ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради, які полягають у зменшенні розміру щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 5 травня за 2020 рік;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Також ОСОБА_1 просить суд встановити судовий контроль за виконанням прийнятого за результатами розгляду цього адміністративного позову рішення та зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (у відповідності до частини першої статті 382 КАС України).

Ухвалою судді від 29.06.2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених частиною 6 статті 161 КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог цієї ухвали позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій зокрема вказав, що про невідповідність розміру допомоги до 5 травня за 2020 рік він дізнався із засобів масової інформації 25.10.2020 року. Згодом, шляхом моніторингу встановив, що рішення по зразковій справі, на яке було посилання в інтернет-виданні, не набрало законної сили, а тому вважав, що не має підстав для звернення до суду. З метою врегулювання у досудовому порядку ситуації щодо свого порушеного права, звернувся до Управління соціального захисту населення Фортечної районної ради у місті Кропивницькому, однак у задоволенні його заяви було відмовлено. Вважає, що право на звернення до суду у нього виникло після відмови управління соціального захисту населення.

Перевіряючи дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 вказав, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі, установленому статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", за 2020 рік. Позивач обґрунтовує позовні вимоги посиланням на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020, яким відновлено дію частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону №367-XIV від 25.12.1998 року, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частин 1, 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суддя зазначає, що позивач, отримавши у квітні 2020 року разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 1390 грн., повинен і міг дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30.09.2020 року. Звернувшись до суду 22.06.2021 року, позивач пропустив шестимісячний строк, установлений частиною 2 статті 122 КАС України.

Позивач вказує, що про наявність судового рішення у зразковій справі по аналогічним правовідносинам він дізнався 25.10.2020 року, при цьому, шестимісячний строк, навіть із цієї дати, він також пропустив.

Щодо доводів позивача про те, що про порушення своїх прав він дізнався 31.03.2021 року, отримавши від відповідача відповідь на своє звернення, суд зазначає, що оскільки з цим зверненням позивач звернувся поза межами строку, установленого частиною 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому ці обставини не мають правового значення для вирішення питання про початок відліку строку звернення до адміністративного суду з позовом та про поважність причин його пропуску, а також не впливають на висновки суду про те, що право на цей позов виникло з 30.09.2020 року.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією у справах цієї категорії, наведеною у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року (справа №607/7919/17), від 10.05.2018 року (справа №389/1042/17), від 14.08.2018 року (справа №473/2190/17).

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс на інші протии Великобританії», «Девеер протии Бельгії».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковим для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа «Перез де Рада Каванілес протии Іспанії»). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини наголосив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватись при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової впевненості. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суддя убачає, що позивач просить визнати протиправну бездіяльність та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік.

Суддя зауважує, що ухвалою судді від 29.06.2021 року позов залишений без руху та запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до суду. Проте позивач у заяві про усунення недоліків позовної заяви не навів жодної підставу яка перешкоджала своєчасному зверненню до суду та взагалі не клопоче перед судом про поновлення строку звернення до суду, отже заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем не надано.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Отже законодавець законодавчо закріпив, що підставою для поновлення пропущеного строку може бути наявність обставин, які зумовили обмеження можливості реалізувати своє право на судовий захист протягом строку, встановленого законом.

Суддя зауважує, що позивач не позбавлений права повторного звернення до суду із даним позовом при наявності інших поважних підстав пропуску строку.

Положення частини 2 статті 123 КАС України кореспондують приписам пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а підстави, наведені ним у заяві про усунення недоліків позовної заяви, не є поважними, а також відсутність клопотання про поновлення строку на звернення до суду, тому позовну заяву слід повернути на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати ОСОБА_1 разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного у строк, передбачений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук