Справа № 640/10668/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Київ № 640/10668/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доПриватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчин Андрія Анатолійовича
провизнання протиправними дій та скасування постанови,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича про:

- визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича, вчинені в межах виконавчих проваджень №61804315 та №61804819 від 10 квітня 2020 року щодо винесення 22 квітня 2020 року постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника - ОСОБА_1 ;

- визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича про опис та арешт майна (коштів) боржника - ОСОБА_1 від 22 квітня 2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису №1238 від 04 вересня 2020 року нерухомого майна і земельної ділянки та виконавчого напису №1239 від 04 вересня 2020 року рухомого майна.

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправність дій та постанови відповідача про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22 квітня 2020 року, оскільки виконавчі провадження №61804315 та №61804819, об`єднані у зведене виконавче провадження №61805006, відкриті на підставі виконавчих написів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича, які на даний час оскаржуються у Печерському районному суді міста Києва.

Крім того, позивачу взагалі не було відомо про розмір несплати позичальниками грошових коштів за генеральним кредитним договором від 23 вересня 2016 року №30/2016, жодних розрахунків по заборгованості за вказаним генеральним кредитним договором йому не направлялось.

Також, приватним виконавцем завищено у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна суму заборгованості вдвічі.

Поряд із цим, позивач зауважив, що приватний виконавець при відкритті виконавчих проваджень не викликав його для повідомлення про відкриття виконавчих проваджень та пропозиції погашення боргу.

У той же час, у матеріалах виконавчого провадження є документальний виклик ОСОБА_1 від 10 квітня 2020 року №404/1-29, яким його зобов`язано з`явитись до приватного виконавця 27 квітня 2020 року об 11:00 год. Однак, 22 квітня 2020 року приватним виконавцем за адресою знаходження майна позивача здійснено опис та арешт нерухомого та рухомого майна, за результатами чого винесено оскаржувану постанову.

Водночас, позивач зауважив, що при складанні протоколу опису та арешту нерухомого та рухомого майна позивача приватним виконавцем порушені вимоги статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, в частині невідображення відмінних ознак майна боржника (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо).

Також, на думку позивача, приватним виконавцем не враховано, що майно боржника є складовою газонаповнювальної станції, який відноситься до підвищеного класу небезпеки та здійснює сталу діяльність з перевалки зрідженого вуглеводневого газу, та фактично передано об`єкт на зберігання невідомому заявнику ТОВ «Охоронна компанія Меркурій».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Вказаною ухвалою суду відповідачу було запропоновано не пізніше дати призначення судового засідання надати суду відзив на позовну заяву та належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження.

Також, зазначеною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», якій запропоновано до дати, призначеної для розгляду справи в судовому засіданні, подати до суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

16 червня 2020 року протокольною ухвалою суду залучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву у якому зазначено, що виконавчі дії були проведені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Поряд із цим, відповідач надав суду копію матеріалів зведеного виконавчого провадження №61805006.

Також, 16 червня 2020 року протокольною ухвалою суду залучено до матеріалів справи письмові пояснення третьої особи, у яких зазначено, що документи виконавчого провадження, на виконання вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», були направлені позивачу та згідно відомостей з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримані ним 15 квітня 2020 року.

На думку третьої особи, посилання позивача на наявність спору щодо правомірності винесення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем виконавчих написів, не підтверджують будь - яких відомостей або доводів, викладених у позовній заяві.

Відомості щодо того, що позивач не знав про наявність заборгованості у боржників за генеральним кредитним договором від 23 вересня 2016 року №30/2016 не відповідають дійсності, оскільки керівником ТОВ «Баришівська ГНС» був пов`язана з позивачем особа - ОСОБА_2 . Зважаючи на спорідненість керівника ТОВ «Баришівська ГНС» та позивача, останній не був і не міг бути позбавлений можливості самостійно слідкувати за станом виконання умов генерального кредитного договору боржниками.

Крім того, згідно положень статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» згода боржника на призначення відповідального зберігача не вимагається, а тому приватним виконавцем було правомірно призначено такою особою ТОВ «Охоронна компанія «Титан Безпека».

З огляду на викладені обставини, третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 01 квітня 2021 року, сторони не з`явились, у зв`язку з чим, відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2016 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ТОВ «УПК КОММЕРЦ», ТОВ «УПК-ЄВРОПЛЮС», ТОВ «БАРИШІВСЬКА ГНС» укладено генеральний кредитний договір №30/2016 (далі по тексту - Генеральний кредитний договір).

Також, 23 вересня 2016 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (кредитором), фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (поручителем), ТОВ «УПК КОММЕРЦ» (позичальник 1), ТОВ «УПК - ЄВРОПЛЮС» (позичальник 2) та ТОВ «БАРИШІВСЬКА ГНС» (позичальник 3) укладено договір поруки №30/2016-П/7, згідно з яким поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань, які випливають з Генерального кредитного договору, укладеного між кредитором та позичальником, згідно з яким позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у договорі, повернути кредит в межах встановленого загального ліміту за договором у розмірі 105 000 000,00 грн., не пізніше 22 вересня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, наданими у відповідності до укладених до Генерального кредитного договору додаткових договорів, виходячи з 22,0% річних, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені додатковими договорами до Генерального кредитного договору, виходячи з 30,0% річних, комісій, а також штрафів та пені у розмірі і випадках, передбачених Генеральним кредитним договором, додатковими договорами до Генерального кредитного договору та цим договором, з відшкодування кредитору всіх збитків, понесених ним внаслідок невиконання позичальником умов Генерального кредитного договору, додаткових договорів до Генерального кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених Генеральним кредитним договором та додатковими договорами до Генерального кредитного договору з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами Генерального кредитного договору. За Генеральним кредитним договором позичальники відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Разом з тим, між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (кредитором), фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (поручителем), ТОВ «УПК КОММЕРЦ» (позичальник 1), ТОВ «УПК - ЄВРОПЛЮС» (позичальник 2) та ТОВ «БАРИШІВСЬКА ГНС» (позичальник 3) укладено додаткові угоди до договору поруки від 20 липня 2017 року №1, від 24 липня 2017 року №2, від 14 листопада 2017 року №3, від 10 серпня 2018 року №4.

26 жовтня 2016 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (іпотекодержателем) та ОСОБА_1 (іпотекодавцем) укладено договір іпотеки без оформлення заставної №30/2016-І/4, яким забезпечено всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з Генерального кредитного договору.

Крім того, між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (іпотекодержателем) та ОСОБА_1 (іпотекодавцем) укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 20 липня 2017 року №1, від 24 липня 2017 року №2.

26 жовтня 2016 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (заставодержателем) та ОСОБА_1 (заставодавцем) укладено договір застави (обладнання) №30/2016-З/3 з метою забезпечення вимог заставодержателя, які випливають з Генерального кредитного договору.

Сторонами також укладено договори про внесення змін та доповнень до договору застави (обладнання) від 20 липня 2017 року №1, від 24 липня 20177 року №2.

З копій матеріалів зведеного виконавчого провадження №61805006 вбачається, що 10 квітня 2020 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось до приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича з заявами про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих написів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича від 04 вересня 2019 року №1238 та №1239.

10 квітня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Турчиним Андрієм Анатолійовичем в рамках виконавчого провадження №61804819 винесено такі постанови:

- про відкриття виконавчого провадження;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- про стягнення з боржника основної суми винагороди;

- про арешт майна боржника.

Також, 10 квітня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Турчиним Андрієм Анатолійовичем в рамках виконавчого провадження №61804315 винесено такі постанови:

- про відкриття виконавчого провадження;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- про стягнення з боржника основної суми винагороди;

- про арешт майна боржника.

Поряд із цим, 10 квітня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №61804315, №61804819 у зведене виконавче провадження №61805006.

Крім того, 10 квітня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Турчиним Андрієм Анатолійовичем сформовано виклик №404/01-29, яким ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись до виконавця 27 квітня 2020 року об 11:00 год. щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про його сплату.

Поряд із цим, 22 квітня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, яким накладено арешт на таке майно:

1) нерухоме майно - майновий комплекс газонаповнювальної станції зріджених газів, загальною площею 472,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - 0, належить ОСОБА_1 на підставі дублікату договору купівлі - продажу, серія та номер: 390, виданий 14 березня 2012 року, видавник: Буждиганчук Є.Ю., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, дублікат виданий замість втраченого договору купівлі - продажу, посвідченого Буждиганчук Є.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 травня 2008 року №360;

2) земельна ділянка - площею 2,4129 га, кадастровий номер :03:000:0002, реєстраційний номер - 0, що розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, смт Макарів-1, цільове призначення - для автотехобслуговування, що належить на праві власності фізичній особі ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на підставі дублікату договору купівлі - продажу, серія та номер: 392, виданий 14 березня 2012 року, видавник: Буждиганчук Є.Ю., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, дублікат виданий замість втраченого договору купівлі - продажу, посвідченого Буждиганчук Є.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 травня 2008 року №361, державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: серія ЯЕ №769595, виданий 08 квітня 2009 року, видавник: відділ Держкомзему у Радомишльському районі;

3) рухоме майно:

- резервуар (цистерна) Марка ГЭЭА - фтор1У/02 об`єм - матеріал - сталь марки 20, товщина - 1020 №5481 - 1986 року, №5497 - 1986 року, №5496 - 1986 року, №5558 - 1986 року, №5488 - 1986 року, №5477 - 1986 року, №5492 - 1986 року, №5480 - 1986 року, №5487 - 1986 року, №5526 - 1986 року, №09281 - 1979 року, №09188 - 1979 року, №09193 - 1979 року, №09147 - 1979 року, №09284 - 1979 року, №09191 - 1979 року, №09283 - 1979 року, №09285 - 1979 року, №09148 - 1979 року, № 15457- 1980 року;

- кран шаровий Ду (діаметр умовний) 8,0 Ру 1,6 мПа 40 2004;

- кран шаровий Ду 50, Ру 1,6 мПа 80 2004;

- кран трьохходовий шаровий Ду 100, Ру 2,5 мПа 20 2004;

- кран манометричний 20 2006;

- манометр технічний 20 2006;

- клапан запобіжний Ду 80 40 2004;

- система дистанційного контролю рівня тиску, температури, наповнення і витрати скрапленого газу САДКО 1 2004;

- металева конструкція (складається з опор, подовжніх і поперечних);

- пости зливу/наливу газу 10;

- кран шаровий Ду 50, Ру 1,6 мПа 63 2006;

- клапан зворотній Ду 50 41 2006;

- клапан фланцевий Ду 20 60 2005;

- клапан швидкісний Ду 32 20 2005;

- кран манометричний Ду 15 60 2006;

- манометр технічний 60 2006;

- рукав резино тканинний Ду 38 30 шт. по 4 м 2005;

- під`їзні шляхи (колія) загальна довжина 508,20 м 2004;

- насосно-компресорне відділення (НКО) 2004;

- компресор ГШ1-6/11-15 Продуктивність 6,5 мЗ/хв, потужність електродвигуна - 55 кВт 2 2001;

- компресор АІЛІЕХ 891 Продуктивність 172 мЗ/год, Потужність електродвигуна - 30 кВт 1 2006;

- насос БЭН-281/1 Продуктивність 100 мЗ/год, Потужність електродвигуна - 55 кВт 2 2004;

- насос БЭН-448 Продуктивність 25 мЗ/год, Потужність електродвигуна - 18,5 кВт;

- засувка Ду150 5 2004;

- кран шаровий Ду 100 12 з 2004 по 2006;

- кран шаровий Ду 80 6 з 2004 по 2006;

- кран шаровий Ду 50 8 з 2004 по 2006;

- кран зворотній Ду 80 2 2006;

- кран зворотній Ду 50 4 2006;

- кран манометричний 28 2006;

- сигналізатор рівня рідини 5 2006;

- вентилятор ВЦ4-75 №2,5 1 2005;

- вентилятор ВЦ4-75 №4 4 2005;

- вентилятор ВЦ4-75 №5 4 2005;

- вентилятор ВЦ4-75 №6,3 4 2005;

- колонки наливу газу в автоцистерни 6*24*4 (Н) м, фундаменти монолітні, несучі конструкції металеві з прокатних елементів, покриття з металевого профілю 4 2006;

- кран шаровий Ду50 4 2005 38 Клапан Ду32 4 2006;

- зворотній клапан Ду 50 4 2006;

- кран шаровий Ду 25 8 2004;

- кран шаровий Ду 20 20 2004;

- швидкісний клапан Ду 32 4 2005;

- кран манометричний 8 2006;

- манометр технічний 8;

- рукав резино тканинний Ду 38 8 шт. по 4м 2005;

- труба Ду (внутрішній діаметр) ;

- труба Ду ;

- труба Ду 80 940 2003;

- труба Ду 50 1020 2003;

- труба Ду 25 24 2003;

- труба Ду 20 28 2003;

- труба Ду 15 42 2003;

- засувка з електроприводом Ду 150 3 2004;

- засувка з електроприводом Ду 100 3 2004;

- засувка з електроприводом Ду 80 1 2004;

- засувка з електроприводом Ду 50 1 2004;

- засувка Ду 150 5 2004;

- засувка Ду 80 1 2004;

- засувка Ду 50 1 2004;

- клапан запобіжний Ду 25 12 2004;

- клапан запірний Ду 15 17 2004;

- установка катодного захисту (УКЗ) УКЗ виконані на базі перетворювачів станцій катодних типу ПСКФ-1, 2-1 з глибинними анодними заземленнями із сталевих труб, з активатором з коксового дріб`язку 3 2001;

- газовий котел ALTAIR RTN 100 потужністю 100 кВт. 2 2005;

- тензометричні електронні ваги Розраховані на 80 тон. Виробник: ESIT. Ціна ділення - 20 кг 1 2005;

- консульні насоси високого тиску Тип Д200/90А 2 2005;

- металеві цистерни 50 м2 6 2004;

- пожежні лафетні стволи Тип СЛК-П20 4 2005;

- пожежні гідранти 6 2004;

- труба Ду 210 66 2002;

- труба Ду ;

- труба Ду ;

- пульт ІППКП19-2/60 1 2004;

- пульт Ореол 4П 1 2004;

- вогнегасник ОУППУ 250 4 2006;

- вогнегасник ОП 90 9 2006;

- вогнегасник ОП 45 10 2006;

- вогнегасник ОП 9 43 2006;

- вогнегасник ОП 5 29 2006 30;

- пожежний щит 6 2006;

- ящик Об`єм 1 мЗ 5 2006;

- молнієприймачі із сталевих труб, висота 18 м 9 2005;

- прожектор ПЗН 35 5 2005;

- прожектор Philips RVT 351/TEMPL 3 4 2009;

- залізобетонна огороджувальна плита Марка ПО 2. Розмір: 2,5*2,5 281 2003;

- азбоцементна плита Розмір 1*3 (Н) 281 2003;

- залізобетонна плита Марка ПДГ 2*6. Розмір:6*2 281 2003;

- світильник ЖКУ 22 2006;

- блок управління VARTA 1-03.14 1 2010 89. Датчик VARTA 11 2010;

- датчик VARTA 11 2010.

Крім того, відповідальним зберігачем арештованого майна визначено ТОВ «Охоронна компанія «Меркурій», якому передано арештоване майно на підставі акта приймання - передачі майна від 22 квітня 2020 року №1.

Не погоджуючись з постановою відповідача про опис та арешт майна (коштів) боржника та вважаючи протиправними дії відповідача щодо її винесення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Згідно пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі по тексту - Інструкція №512/5), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Наведене свідчить, що винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника належить до повноважень приватного виконавця.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що виконавцем під час прийняття постанови про опис та арешт майна (коштів) дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд із цим, суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що виконавчі написи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича від 04 вересня 2019 року №1238 та №1239 на даний час оскаржуються у Печерському районному суді міста Києва, оскільки підстави для зупинення вчинення виконавчих дій наведені у статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» та серед них відсутня така підстава, як оскарження виконавчого документа на підставі якого було відкрито виконавче провадження у судовому порядку.

Також, не заслуговують на увагу доводи позивача стосовно того, що йому не було відомо про розмір несплати позичальниками грошових коштів за Генеральним кредитним договором, оскільки відповідно до умов договору поруки від 23 вересня 2016 року №30/2016-П/7 зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язується перед ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відповідати за виконання позичальниками зобов`язань, які випливають з Генерального кредитного договору.

Поряд із цим, положеннями статей 553, 554 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, на ОСОБА_1 , як поручителя позичальників за Генеральним кредитним договором, на законодавчому рівні покладено солідарну відповідальність за порушенням позичальниками грошових зобов`язань перед ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», а тому необізнаність позивача стосовно порушення умов Генерального кредитного договору не може слугувати підставою для визнання неправомірними виконавчих дій, вчинених приватним виконавцем з примусового виконання виконавчих написів та винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Щодо доводів позивача стосовно неповідомлення про відкриття виконавчих проваджень, судом встановлено таке.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанови про відкриття виконавчих проваджень від 10 квітня 2020 року №61804819 та №61804315 були направлені на адресу ОСОБА_1 , зазначену у виконавчих документах ( АДРЕСА_2 ) супровідними листами від 10 квітня 2020 року.

Як свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію постанов про відкриття виконавчого провадження 15 квітня 2020 року отримав ОСОБА_2 , про що свідчить його власноручний підпис.

Таким чином, позивача було належним чином повідомлено про відкриття виконавчих проваджень.

Поряд із цим, суд зауважує, що Закон України «Про виконавче провадження» не ставить таких вимог до приватного виконавця, як повідомлення сторін про проведення опису та арешту майна (коштів) боржника.

Стосовно посилань позивача про протиправність дій відповідача в частині передачі арештованого майна на відповідальне зберігання ТОВ «Охоронна компанія Меркурій», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.

У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім`ї, вона може одержувати за зберігання майна винагороду, розмір та порядок виплати якої визначаються договором між зберігачем та виконавцем.

Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Пунктами 11, 12 Розділу VIII Інструкції № 512/5 визначено, що якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю сторін виконавчого провадження (їх представників), постанова про опис та арешт майна (коштів) складається в трьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, інші - видаються під підпис сторонам виконавчого провадження.

Якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то постанова про опис та арешту майна (коштів) складається в чотирьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, а інші - вручаються зберігачеві майна та сторонам виконавчого провадження під підпис.

Таким чином, наведені вище норми права передбачають наступний алгоритм дій державного виконавця у процедурі опису й арешту майна: 1) проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту, про що державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника; 2) можлива передача описаного й арештованого майна на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту.

Як вбачається з постанови про опис та арешт майна боржника, даною постановою призначено відповідальним зберігачем ТОВ «Охоронна компанія «Меркурій». Арештоване та описане майно передано зберігачу відповідно до постанови про призначення зберігача у виконавчому провадженні від 22 квітня 2020 року, договору про надання послуг зберігання та охорони майна від 22 квітня 2020 року та акта приймання - передачі майна від 22 квітня 2020 року №1. В постанові вказані також паспортні дані та адресу представника даної юридичної особи.

Обставин щодо протиправності передачі майна на зберігання ТОВ «Охоронна компанія «Меркурій» судом не встановлено.

Також, стосовно доводів позивача щодо завищення приватним виконавцем у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна суми заборгованості вдвічі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (частина друга статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

З матеріалів справи вбачається, що за заявою стягувача приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 27 квітня 2020 року, якою надано ТОВ «ІВ ГРУП» повноваження щодо складання звіту щодо ринкової вартості майна, яке належить боржнику на праві власності (перелік майна наведено у постанові приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22 квітня 2020 року).

Згідно повідомлення приватного виконавця від 13 травня 2020 року №477/01-29, відповідно до звіту про оцінку майна станом на 22 квітня 2020 року вартість такого майна становить:

1) майновий комплекс газонаповнювальної станції зріджених газів, загальною площею 472,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Кримоцька сільська рада, комплекс будівель та споруд №1, - 3 341 000,00 грн.;

2) земельна ділянка, площею 2,4129 га, кадастровий номер :03:000:0002, реєстраційний номер - 0, що розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, смт Макарів-1, цільове призначення - для автотехобслуговування, - 2 543 000,00 грн.;

3) рухоме майно в кількості 89 найменувань - 66 942 000,00 грн.

Загальна вартість вказаного майна становить 72 826 000,00 грн. без ПДВ.

Зазначена вартість арештованого майна також визначена стартовою ціною на аукціоні щодо реалізації цього майна, який проводиться ДП «СЕТАМ».

Разом з тим, згідно постанови про арешт майна від 10 квітня 2020 року приватним виконавцем накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження у розмірі 414 960 690,38 грн.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження №61804819, розмір заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом від 04 вересня 2019 року №1239 складає 188 607 586,54 грн. та 10 000,00 грн. за вчинення виконавчого напису, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження складає 1 000,00 грн., а сума основної винагороди приватного виконавця складає 18 861 758,65 грн.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №61804315, розмір заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом від 04 вересня 2019 року №1238 складає 188 607 586,54 грн. та 10 000,00 грн. за вчинення виконавчого напису, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження складає 1 000,00 грн., а сума основної винагороди приватного виконавця складає 18 861 758,65 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості становить 414 960 690,38 грн., з огляду на що, суд відхиляє доводи позивача на те, що приватним виконавцем вдвічі завищено у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна суму заборгованості, оскільки такі обставини спростовуються матеріалами справи.

Одночасно, судом враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Всі інші аргументи та доводи позивача не спростовують висновків суду у даній справі.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувані дії приватного виконавця та прийнята за наслідками їх вчинення постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника відповідають встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріями правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог позивача, судові витрати (судовий збір) розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко