Справа № 300/2725/20
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2725/20 пров. № А/857/5962/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Гундяка В.Д.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що пунктом 15.2 рішення від 21.08.2020 року за №266-43 Івано-Франківської міської ради позивачу відмовлено у наданні дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтованою площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 , поруч будинку АДРЕСА_2 . Так згідно п. 7 додатку 2 до рішення від 19.06.2020 року за №197-41 Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. ОСОБА_1 просила суд визнати протиправним, скасувати пункт 15.2 рішення від 21.08.2020 року за №266-43 Івано-Франківської міської ради та зобов`язати відповідача надати їй дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки. Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано підпункт 15.2 пункту 15 рішення Івано-Франківської міської ради від 21.08.2020 року за №266-43 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтованою площею 0,1000 га. Зобов`язано Івано-Франківську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтованою площею 0,1000 га.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Івано-Франківська міська рада. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до підпункту 15.7 пункту 15 рішення Івано-Франківської міської ради від 25.02.2020 року за №70-37 громадянці ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтованою площею 0,1000 га (довідка з МБК №22934).

05.05.2020 року ОСОБА_1 та 06.05.2020 року ОСОБА_2 відповідно, звернулися до Івано-Франківської міської ради із заявами про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки.

Відповідач, розглянувши подані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяви, прийняв рішення від 19.06.2020 року за №197-41. Відповідно до підпункту 19.2 пункту 19 зазначеного рішення громадянці ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтованою площею 0,1000 га (довідка з МБК №23618). Одночасно у відповідності до пункту 2 та додатку 2 рішення Івано-Франківської міської ради 19.06.2020 року за №197-41 ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтованою площею 0,1000 га (довідка з МБК №23618).

На заяву позивача від 03.08.2020 відповідачем прийнято рішення від 21.08.2020 року за №266-43.

Згідно підпункту 15.2 пункту 15 даного рішення громадянці ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтованою площею 0,1000 га, оскільки дозвіл на складання проєкту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки вже надано ОСОБА_2 , згідно п. 7 додатку 2 до рішення від 19.06.2020 року за №197-41.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 вищевказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 2, 3, 10 статті 59 Закону передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Згідно статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно частини 1 статті 116 ЗКУ громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 10 ст. 118 ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Зазначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпний, а відмова має бути мотивована. Крім того, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що 03.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , орієнтованою площею 0,1000 га.

Так, відповідач розглянувши подану позивачем заяву, прийняла рішення від 19.06.2020 року за №197-41, підпунктом 19.2 пункту 19 якого, громадянці ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтованою площею 0,1000 га (довідка з МБК №23618).

Підставою відмови відповідача стало надання дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки ОСОБА_2 , згідно п. 7 додатку 2 до рішення від 19.06.2020 року за №197-41.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який є вичерпним. При цьому ЗКУ не передбачено такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, як надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 мають одинакове право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, яка отримає право власності або користування (оренди) на ділянку, а тому у відповідача не має законних повноважень визначати пріоритетність на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для тої чи іншої особи на стадії надання дозволу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі №300/2725/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 07.07.2021