Справа № 380/6378/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6378/20 пров. № А/857/7441/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року (головуючий суддя Крутько О.В., м. Львів, повний текст складено 30.11.2020) по справі за адміністративним позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Львівське комунальне підприємство «Старий Львів» про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулась в суд першої інстанції з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у якому просила зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 співвласників квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштоване приміщення санвузла на площі кухні квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 , влаштовані в ньому сантехнічні прилади: унітаз та душову кабіну та підключені до них каналізаційні і водопровідні труби.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року позов задоволено, зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 співвласників квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 за власні кошти демонтувати самовільно влаштоване приміщення санвузла на площі кухні квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 , влаштовані в ньому сантехнічні прилади: унітаз та душову кабіну та підключені до них каналізаційні і водопровідні труби.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та просить його скасувати і прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

При цьому, в силу ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

В той же час, за приписами ст.152 ЖК України переобладнання і перепланування житлового будинку і житлового приміщення приватного житлового фонду, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання лише за умови, що такі не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017.

Так, відповідно до п.1 вказаного Переліку, не потребують документів, що дають право на їх виконання, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Відповідно до ст.152 ЖК УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно з п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за №927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.2 п.1.4.4 вказаних Правил, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з п.1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до положень вказаних Правил, переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих, у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкції будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Переобладнання - це улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

З аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що отримання дозволу є необхідним при переплануванні чи переобладнанні житлових будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках, якщо такі роботи передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування та призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №462/2845/16-а.

Таким чином, підставою для приведення житлового приміщення до попереднього стану є не будь-яке самовільне перепланування чи переобладнання приміщення, а таке, яке містить втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування та призвело до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту чи погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушення прав інших споживачів, в тому числі мешканців житлового будинку.

В свою чергу, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що перепланування квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 та влаштування приміщення санвузла на площі кухні даної квартири спричинило чи об`єктивно саме по собі може спричинити порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушення прав інших споживачів, в тому числі мешканців житлового будинку.

Жодних робіт які б підпадали під вид визначеного законодавством переліку будівельних робіт, які потребують дозволу нею не проводилось, а зафіксовані позивачем та третьою особою роботи мають статус перепланування житлового приміщення, на виконання яких не потрібно жодних дозволів чи інших погоджень згідно з п.2 Порядку №406 та ст.152 ЖК України.

Однак апелянт зазначає, що зазначені вище обставини також не були враховані при винесенні оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому у використання як єдиного цілого за умови що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно- технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Таким чином, власність не тільки надає переваги власнику, а й покладає на нього низку обов`язків перед суспільством та державою. Поняття «власність зобов`язує» пов`язане з принципом поєднання інтересів власника та інших осіб, обов`язком використовувати власність у своїх інтересах з неухильним обов`язком поважати інтереси всього суспільства.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/2966/16, від 15 листопада 2019 року у справі № 826/198/16.

Рішенням Львівської міської ради № 1027 від 11.11.2016 затверджено Положення про Інспекцію ДАБК у м.Львові.

Пунктом 1.1 цього Положення передбачено, що Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю у м. Львові є виконавчим органом Львівської міської ради, який діє на правах самостійного управління, який створений на підставі ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства», «Про регулювання містобудівної діяльності", "Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з п.2.1 Положення про Інспекцію ДАБК у м.Львові основними завданнями Інспекції є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 4.2.4 вказаного Положення передбачено, що Інспекція ДАБК у м.Львові здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства України у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах відповідних населених пунктів.

Отже, перевірка дотримання містобудівного законодавства при будівництві чи реконструкції об`єктів нерухомого майна у м.Львові, в тому числі наявності дозвільних документів, належить до повноважень Інспекції ДАБК у м.Львові, як виконавчого органу Львівської міської ради.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Проте, до матеріалів справи позивачем не надано документів, що підтверджують проведення перевірки органом архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва на відповідність проведеного відповідачем перепланування чи переобладнання вимогам містобудівного законодавства, складення відповідного акту, протоколу та видання припису про усунення порушення вимог містобудівного законодавства, а отже не виконано усіх передбачених законодавством способів на усунення порушення, які є обов`язковими перед застосуванням крайньої міри знесення чи проведення до попереднього стану.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер майна: №14118678, номер запису про право власності - 19205 в книзі 20 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири на праві приватної спільної часткової власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 38,3 кв.м. Згідно з цією інформацією квартира АДРЕСА_1 складається із однієї житлової кімнати та кухні.

13.05.2020 ЛКП «Старий Львів» скерувало ОСОБА_2 попередження (трек-номер 618) в якому зобов`язує надати дозвільні документи на перепланування ванної кімнати та встановлення санвузла у квартирі АДРЕСА_1 (попередження отримано 20.05.2020 згідно інформації з реєстру поштових відправлень). 13.05.2020 ЛКП «Старий Львів» складено протокол №22 за ст.150 КУпАП щодо ОСОБА_2 , яка самовільно провела перепланування квартири АДРЕСА_2 із перенесенням ванни та встановлення санвузла (на сходовій клітці виявлено мокрі плями). 28.05.2020 адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації ЛМР розглянуто протокол №22 та прийнято постанову №59, в якій зазначається, що ОСОБА_2 13.04.2020 вчинила адміністративне правопорушення тим, що за адресою: АДРЕСА_3 , самовільно провела перепланування квартири АДРЕСА_2 із перенесенням ванни та встановлення санвузла (на сходовій клітці виявлено мокрі плями), що є порушенням ст. 150 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Адміністративне стягнення було сплачене відповідачем згідно квитанції № 1 від 10.06.2020.

18.06.2020 ЛКП «Старий Львів» складено акт обстеження технічного стану квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Вказаним актом зафіксовано суть перепланування, а саме: самовільне встановлення санвузла (підключене до стояка будинку АДРЕСА_5 на АДРЕСА_3 ) перепланування квартири (кухня). Сходова клітка будинків АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 на АДРЕСА_3 в плямах.

19.06.2020 ЛКП «Старий Львів» скерувало ОСОБА_2 на АДРЕСА_4 попередження (трек-номер 410), в якому зобов`язує терміново привести приміщення кухні до попереднього стану, а саме: демонтувати санвузол на площі кухні (повернуто за терміном зберігання). 22.06.2020 ЛКП Старий Львів скерувало ОСОБА_2 на АДРЕСА_6 попередження (трек-номер 069) в якому зобов`язує терміново привести приміщення кухні до попереднього стану, а саме: демонтувати санвузол на площі кухні (отримано особисто 25.06.2020 згідно інформації з реєстру поштових відправлень).

26.06.2020 розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №175 «Про демонтаж самовільно влаштованого приміщення санвузла на площі кухні квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 » затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол №13 від 23.06.2020 §2), ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - співвласникам квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 за власні кошти демонтувати самовільно влаштоване приміщення санвузла на площі кухні квартири АДРЕСА_1 , влаштовані в ньому сантехнічні прилади: унітаз та душову кабіну та підключені до них каналізаційні і водопровідні труби до 15.07.2020. Копії розпоряджень скеровані рекомендованою кореспонденцією ОСОБА_1 (трек-номер НОМЕР_1 - повернуто за терміном зберігання) та ОСОБА_2 (трек-номер 303 - отримано особисто 01.07.2020 та 311- повернуто за терміном зберігання).

30.07.2020 ЛКП «Старий Львів» скерувало ОСОБА_2 попередження (трек-номер 682) в якому зобов`язує терміново привести приміщення кухні до попереднього стану згідно Розпорядження №175 від 26.06.2020 (попередження отримано 03.08.2020 згідно інформації з реєстру поштових відправлень). 30.07.2020 ЛКП «Старий Львів» складено акт про те, співвласники квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виконали розпорядження Галицької районної адміністрації №175 від 26.06.2020 «Про демонтаж самовільно влаштованого санвузла на площі кухні квартири АДРЕСА_1 ».

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах своїх повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з Положенням про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 (із змінами) до повноважень Галицької районної адміністрації віднесено здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Згідно із рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.12.2005 №1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» пл. Ринок знаходиться у межах історичного ареалу м. Львова, а також будинок АДРЕСА_3 є пам`яткою архітектури національного значення (охоронний №326/19).

Згідно з п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.1.4.2. Правил переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно з п.1.4.4. Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

П.1.4.6. Правил зазначає, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Ч.5 ст.319 ЦК України забороняє використання права власності на шкоду правам громадян і конкретизує ч.2 ст.13 ЦК України, що зобов`язує особу при здійснені свого права утримуватись від дій, які могли б порушувати права інших осіб.

Ч.2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснені своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Судом першої інстанції з`ясовано, що відповідачем не виконано розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №175 від 26.06.2020 «Про демонтаж самовільно влаштованого приміщення санвузла на площі кухні квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 ». 30.07.2020 ЛКП «Старий Львів» складено акт про те, співвласники квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виконали розпорядження Галицької районної адміністрації №175 від 26.06.2020 «Про демонтаж самовільно влаштованого санвузла на площі кухні квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 ».

Доказів виконання чи скасування розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №175 від 26.06.2020 «Про демонтаж самовільно влаштованого приміщення санвузла на площі кухні квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 » відповідачами до суду першої інстанції не подано, як і доказів оскарження такого розпорядження. Також, суду першої інстанції не надано відповідних дозвільних документів та/або перешкод для приведення перепланованої квартири у попередній стан.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року по справі № 380/6378/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.В. Ніколін

О.М. Гінда

повний текст складено 06.07.2021