Справа № 500/856/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/856/21 пров. № А/857/10697/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року. прийняте суддею Баб`юк П.М. в м.Тернополі, у письмовому провадженні, у справі № 500/856/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про зобов`язання сформувати та подати подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо повернення ОСОБА_1 зайво сплаченої суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5274,60 грн; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5274,60 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Від представника позивача 14.04.2021 на адресу суду надійшла заява датована 12.04.2021, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь позивача витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 8050,00 грн.

Додатковим рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №500/856/21 - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у справі в розмірі 2000,0 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що у поданих документах необгрунтовано заявлену адвокатом вартість послуг з посиланням на первинні документи, а саме не надано квитанцію, яка б підтверджувала оплату послуг адвоката.

Обгрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому відсутні підстави для компенсації витрат позивача на правову допомогу.

Просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволені заяви відмовити в повному обсязі.

Представником позивачки подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги на додаткове рішення суду.

Одночасно просить стягнути витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 2800,0 грн. з бюджетних асигнувань відповідача, наданих в межах розгляду даної справи у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступні підстави.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У силу вимог частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що справа № 500/856/21 розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Професійна правнича допомога позивачу надавалася Адвокатським бюро «Ростислава Никитюка» в особі керуючого партнера адвоката Никитюка Ростислава Ігоровича на підставі договору про надання правничої допомоги №1 від 11.01.2021 (далі - договір) та ордеру серії ВО № 1014259 від 23.02.2021.

Сторони погодили фіксований розмір гонорару за надання правничої допомоги, визначеної у п. 1 додатку №1 (вартість правничої допомоги) від 11.01.2021 та п.1 додатку №1 (акт приймання-передачі виконаних робіт) від 23.02.2021, які є невід`ємними частинами договору, що становить 8050,00 грн. Оплата гонорару здійснюється протягом семи банківських днів з моменту отримання рахунку та після прийняття судом судового рішення.

Судом також встановлено, що в додатку до договору №1 (акт приймання-передачі виконаних робіт по наданню правничої допомоги) від 23.02.2021 міститься опис виконуваних робіт (наданих послуг) у справі № 500/856/21, до складу якого входять: - консультування клієнта щодо обрання належного способу захисту порушеного права, формування правової позиції щодо захисту порушеного права, опрацювання наданих документів (1,30 год.) - 750,00 грн; - написання та подання запиту до філії Тернопільського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк" - 500,00 грн; - підготовка представнику клієнта заяви про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна - 500,00 грн; - опрацювання та вивчення судової практики у подібних правовідносинах (3 год.) - 2100,00 грн; - складання позовної заяви, формування додатків та копій документів до позовної заяви (6 год.).

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме: представником позивача складено та підписано позовну заяву з додатками; всі долучені до позовної заяви копії документів засвідчені представником позивача з дотриманням положень статті 94 КАС України.

Колегія суддів вважає, що покликання суду першої інстанції, що послуги адвоката щодо написання та подання запиту до філії Тернопільського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк" та заяви про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна до пенсійного органу не підлягають включенню до витрат, які пов`язані з розглядом справи та відповідно, не підлягають відшкодуванню, оскільки таке слід розцінювати як збір доказів для підготовки позову і така сума охоплюється складенням позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що дана категорія справ є поширеною, судова практика сформована судами. Тому, аналіз правових підстав, вивчення судової практики та підготовка позовної заяви не потребують значної витрати часу, зокрема, 9 годин, як вказано у акті від 23.11.2021.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги положення КАС України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що розмір витрат зазначений позивачем не є пропорційний, а тому розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору і тому суд першої інстанції підставно зменшив розмір таких витрат, визначивши 2000,0 грн.

Колегія суддів вважає, що заяву представника позивачки адвоката Никитюка Р.І., зазначену у відзиві на апеляційну скаргу, про стягнення витрат на правничу допомогу слід задоволити частково, а саме стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь позивачки судові витрати за надання правової допомоги в апеляційній інстанції в розмірі 700,0 грн., виходячи з наступного.

Визначений у акті приймання-передачі виконаних робіт по наданню правничої (правової) допомоги № 02 від 30.06.21 розмір витрат 2800,0 грн. охоплює 4 год.00 хв. роботи, яку адвокат розділив: А) опрацювання апеляційної скарги на додаткове рішення; Б) вивчення правових позицій Верховного суду у справах в схожих спірних правовідносинах; В) підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу пенсійного органу на додаткове рішення.

Колегія суддів вважає, що підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, тобто пункт В) акту приймання-передачі виконаних робіт по наданню правничої (правової) допомоги № 02 від 30.06.21 охоплюється пунктами А) і Б) даного акту.

При цьому, колегія суддів враховує, що адвокат на час подачі відзиву на апеляційну скаргу, був обізнаний з правовою позицією в аналогічних справах, що не потребує додаткових зусиль для складання відзиву.

Апеляційний суд обумовлює і ту обставину, що ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 у Восьмому апеляційному адміністративному суді у справі № 500/856/21 адвокатом Никитюк Р.І. виданий 30.06.2021, в той час, як в зазначеному акті дата (період) надання правничої (правової) допомоги 29.06-30.06.2021 р.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 500/856/21, - без змін.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Никитюка Ростислава Ігоровича, зазначену у відзиві на апеляційну скаргу, про стягнення витрат на правничу допомогу, - задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у Восьмому апеляційному адміністративному суді в розмірі 700 (сімсот) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін