Справа № 263/14978/19
Суддя: Киян Д. В.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження№2-а/263/35/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 26 вересня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення №1135 Адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, за те, що вона, знаходячись на робочому місці в торгівельному павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресом: м. Маріуполь, вул. Латишева, біля буд.44 реалізувала алкогольне пиво «Чернігівське світле» об`ємом 0,5 л., вміст спирту 4,8% вартістю 18,5 грн., громадянину ОСОБА_2 , що є порушенням ч.2 ст.156 КУпАП та рішення Маріупольської міської ради від 26.06.2018 № 7/32-2864 «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста». Позивачку було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 6800 грн, тобто у максимальному розмірі передбаченому санкцією статті, без належного обґрунтування. Вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, не підтверджений жодним доказом. Відповідачем при винесенні постанови порушені права позивачки, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП. На підставі викладеного позивачка просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду відзив на адміністративний позов, який долучений до матеріалів справи, просила розглянути справу за їх відсутності. За змістом відзиву зазначено, що позивач завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце проведення засідання адміністративною комісією. Позивач на засіданні адміністративної комісії була присутня, надала власні пояснення. Водночас зазначає, що відповідно до приписів ст.268 КУпАП, явка позивачки на засідання комісії не є обов`язковою, отже за результатами розгляду вищевказаного протоколу було винесено постанову №1135 від 26.09.2019р. про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розміром 6800 грн. З правових підстав притягнення до відповідальності, представник відповідача зазначила, що рішенням Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25.06.2018 «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста» заборонено продаж пива (крім безалкогольного) алкогольних слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктам господарювання (крім заклад ресторанного господарства) з 22:00 години вечора до 08:00 години ранку. Звертає увагу суду, що зізнавальні пояснення, які були надані позивачем особисто при складанні протоколу підтверджуються сукупністю наявних в адміністративній справі доказами. З огляду на викладене вважає, що оскаржувана постанова винесена законно та обґрунтовано, отже скасуванню не підлягає.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.01.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.05.2020 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження в порядку ч. 13 ст. 171 КАС України та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.06.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області адміністративний позов залишено без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2020 р. ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02.06.2020 р. скасована, а справа № 263/14978/19 направлена до суду для продовження розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.10.2020 року продовжено провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача адвокат Коровіна Н.Г., надала до суду письмові пояснення відповідно до яких зазначила, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності містить дописку, що нібито ОСОБА_1 особисто підтверджено свою вину. Однак ОСОБА_1 не підтверджувала факт своєї провини. Такі пояснення адміністративною комісією не відбиралися. Протокол засідання матеріали адміністративної комісії не містять, як і будь яких доказів на підтвердження дослідження винуватості ОСОБА_1 . З матеріалів адміністративної комісії вбачається, що відповідачем не було виконано вимоги встановлені нормами КУпАП, а саме ОСОБА_1 допитана не була, процесуальні права їй не роз`яснювалися, свідки не допитувалися. Прочитати текст, який міститься у рапорті та поясненнях відібраних представниками поліції, не можливо. У матеріалах наданих до суду відповідачем, наявні пояснення заповнені невстановленою особою, у яких нібито ОСОБА_1 визнала факт своєї провини. Зазначає, що з тексту даних пояснень не можливо встановити хто відібрав їх (посадова особа), дату складання, місце складання, а тому зазначені пояснення не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки не є належним та допустимим доказом. Адміністративні матеріали не містять у собі чек на придбання пива. Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що напій який нібито було продано ОСОБА_1 не вилучався та не оглядався працівником поліції. Всі наявні обставини у своїй сукупності є підставою для скасування постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 16.08.2019 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП України.

Зі змісту протоколу вбачається, що свідки вчиненого адміністративного правопорушення відсутні.

Копія зазначеного адміністративного протоколу вручена ОСОБА_1 16 серпня 2019 року, про що мається підпис останньої.

26.09.2019 року на підставі вказаного вище протоколу, адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради № 1135 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 6800 грн. В постанові вказано, що 16 серпня 2019 р. о 07-45 год. виявлено, що гр. ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці у торгівельному павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , реалізувала алкогольне пиво «Чернігівське світле» вміст спирту 4,8%, вартістю 18,5 грн громадянину ОСОБА_2 , що є порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП та рішення Маріупольської міської ради від 25.06.2018 р. № 7/32-2864 «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста».

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ст.254 КУпАП).

За змістом п.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частина 2 ст. 156 КУпАП ( у редакції станом на 26 вересня 2019 року) передбачає адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» .

Відповідно до ч.9 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Згідно п. 1 рішення Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25 червня 2018 року «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста», зазначено: «Заборонити продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктам господарювання (крім закладів ресторанного господарства) з 22-ої години вечора до 08-ої години ранку.».

Відповідно п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП, відповідачем надано: протокол № 400805 від 16 серпня 2019 року, складений дільничним офіцером СП Приморського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області за відсутністю свідків, пояснення ОСОБА_1 складений з її слів без зазначення особи та дати; пояснення ОСОБА_2 нечитабельної якості, копія ліцензії, рапорт дільничного офіцера.

Враховуючи докази, які надані на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення, суд приходить до наступного.

Що стосується письмових пояснень ОСОБА_2 , які долучені відповідачем до матеріалів справи, слід зазначити, що такі не можуть бути належним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності з огляду на позицію, висловлену Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 червня 2019 року (справа № 560/751/17), відповідно до якої зазначено, що пояснення не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначені відомості щодо свідків вчинення правопорушення. Відповідач не клопотав перед судом про необхідність допиту свідка.

Наданий відповідачем рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Так, відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року, справа № 524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 161/5372/17), обставини, що підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Суд не може прийняти у якості доказу провини ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, додані до протоколу пояснення останньої, з огляду на те, що позивачкою заперечується факт їх надання. В той же час, з наведених пояснень не вбачається дата та місце їх відібрання, посадова особа, якою складалися зазначенні пояснення. Крім того, з огляду на правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року (справа № 537/2088/17), пункт 32: «сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище».

З наведеного вище вбачається, що беззаперечних доказів на підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 суду не надано, тобто наразі не встановлено, що вона дійсно реалізувала алкогольний напій ОСОБА_2 , а тому наявність чи відсутність в її діях події адміністративного правопорушення відповідачем безсумнівно не установлено.

Крім того, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в максимальній межі санкції частини 2 статті 156 КУпАП, тобто у розмірі 6 800 гривень, адміністративна комісія не в повній мірі врахувала дані про її особу, те, що до адміністративної відповідальності вона притягається вперше, не з`ясувала її матеріальне становище, не встановила, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність, чи є підстави для накладення стягнення в мінімальному розмірі 1 700 гривень, чи були підстави для накладення штрафу у максимальному розмірі 6 800 гривень, чи є підстави для застосування ст. 22 КУпАП.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відзначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

А згідно положень ч.1 ст. 73 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У даному випадку на особливу увагу заслуговує ч.2 ст.77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявність у її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП, підстави, за яких винесена оскаржувана постанова, не ґрунтуються на всебічному, повному та обґрунтованому дослідженні матеріалів адміністративної справи, тому суд приходить до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 156, 160, 251, 268 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 77, 90, 122, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради № 1135 від 26 вересня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку та Луганську області.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОККП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, юридична адреса: пр. Миру, буд. 70, м. Маріуполь, Донецька область, 87555.

Суддя: Д.В. Киян