Справа № 560/4622/21
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4622/21
РІШЕННЯ

іменем України

06 липня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кармалюк ЮА" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кармалюк ЮА" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "В1" за №0028/6640703 від 23.12.2020 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування у розмірі 154511 грн, та застосування штрафних санкцій у розмірі 38627,75 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кармалюк ЮА" 2 898,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства, зокрема щодо завищення суми бюджетного відшкодування, задекларованого у декларації з ПДВ за вересень 2020, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, задекларованого у декларації з ПДВ за вересень 2020 року, мають характер припущень, відтак є необґрунтованими. Позивач вважає, що відповідач за результатами документальної перевірки дійшов помилкового висновку про непідтвердження реального характеру господарських операцій з придбання товару.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки господарські операції є такими, що фактично відбулись та підтверджені належними документами.

У поданому відзиві та запереченнях на відповідь на відзив Головне управління ДПС у Хмельницькій області позов не визнає. Покликається на правомірність прийнятих рішень, оскільки за результатами позапланової документальної перевірки позивача встановлено, що придбані матеріальні цінності списано для ремонту орендованого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить орендодавцю - Приватне акціонерне товариство "Пересувна механізована колона №1" (ПН 3292888) та у період з 01.10.2020 року не використовується у фінансово-господарській діяльності товариства, повернуте власнику, і відповідно до договору суборенди №18/20 від 01 жовтня 2020 року, підприємством використовується інше приміщення, за іншою адресою, а саме: Хмельницька область, Хмельницький район., с.Копистин, вул. Івана Франка, 16, тому, металопластикові конструкції на суму 179166,67 грн., ПДВ - 35833 грн., при придбанні яких ТОВ "Кармалюк ЮА" було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість - фактично не використовуються платником податків у власній господарській діяльності. Відповідач вважає, що перевіркою вірно встановлено безпідставне документальне оформлення «нереальних» господарських операцій з придбання товару (катанки), відтак рішення є правомірними.

Дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що службовими особами Головного управління ДПС у Хмельницькій області на підставі направлень від 13.11.2020 року №249, виданого ГУ ДПС у Хмельницькій області заступнику начальника відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Хмельницькій області Ковалю Володимиру Миколайовичу та від 13.11.2020 року №250, виданого ГУ ДПС у Хмельницькій області головному державному ревізор-інспектору відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Хмельницькій області Гладкій Оксані Михайлівні та наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 16.10.2020 року №2119, виданого на підставі п.75.1 ст.75. пп.78.1.8 п.78.1. п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Кармалюк ЮА" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.10.2020 року № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складений Акт №1254/22-01-07-03 від 23.12.2020, де зазначається про порушення:

- п. 188.1 ст. 188. п. 198.5. ст.198, п.201,10 ст.201 Податкового кодексу України, ті. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 ТОВ "Кармалюк ЮА" не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму ПДВ на суму 159940 грн.

- п. 188.1 ст. 188, п. 198.5. ст.198, п.200.1, абз. "б" п. 200.4. п.200.7. п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 із змінами і доповненнями. ТОВ "Кармалюк ЮА" завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) задекларованого у декларації з ПДВ за вересень 2020 року в сумі 159940 грн.

На підставі акту прийняте спірне податкове повідомлення-рішення "В1" за №0028/6640703 від 23.12.2020.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, передбачено, що первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити, як найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Верховним Судом у постанові від 22 жовтня 2020 року у справі № 160/3055/19 висловлено правову позицію щодо того, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона спричиняє реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

Також Верховний Суд у вказаній постанові звертає увагу на те, що відповідно до сталої судової практики (постанови Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 805/686/17-а, від 12 липня 2019 року у справі № 808/109/18, від 9 липня 2019 року у справі № 810/1762/16 тощо) сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Судом встановлено, що основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Кармалюк ЮА" є діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (КВЕД 46.11).

З метою забезпечення виробничого процесу та господарської діяльності ТОВ "Кармалюк ЮА" придбано металопластикові конструкції в кількості 61,747 кв.м.. на загальну суму 215000 грн. в т.ч. ПДВ - 35833.33 грн у постачальника ТОВ "Тервікнопласт", яким виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 08.04.2020 за №403.

Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку бухгалтерського обліку 205 «Будівельні матеріали» за квітень 2020 року, придбання вказаного виду товарно- матеріальних цінностей відображено на суму 179 166.67 гривень.

Перевіркою встановлено, що вказані металопластикові конструкції використані для проведення поточного звичайного ремонту приміщення, яке не належить ТОВ "Кармалюк ЮА", а саме встановлення металопластикових конструкцій (перегородок і полиць) у приміщенні, яке орендувалось у орендодавця - ПАТ «Пересувна механізована колона №1» (м. Хмельницький, вул. Курчатова, буд, 14), згідно з договором оренди від 01.04.2020 за №02/04/2020.

Для встановлення факту списання товарів, платником у відповідь на запит від 24.11.2020 надано до контролюючого органу лист №21 від 24.11.2020, в якому зазначено, що металопластикові конструкції були придбані для здійснення поточного звичайного ремонту орендованого складського приміщення, згідно договору оренди від 01.04.2020 за №02/04/2020.

До перевірки надано Акт списання товарів №5 від 30 квітня 2020 року, на суму 179 166.67 грн. в якому зазначено адресу підприємства ТОВ "Кармалюк ЮА": вул. Івана Франка, буд. 16. с. Копистин, Хмельницький район. Хмельницька область.

Суд звертає увагу на те, що сама подія податкового правопорушення була відсутня, так як не було фактів не використання товарів в операціях, що є господарською діяльністю платника податку, окрім нестачі товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 27 145 грн.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2019 у справі № П/811/3228/14, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Згідно приписів п.198.3. ст.198 ПК України, нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. «г» п.198.5. ст.198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Норма п.198.5. ст.198 ПК України містить лише одну презумпцію використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю, це виявлення нестачі придбаних таким платником товарів.

Податкове законодавство не містить презумпції використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю, у випадку не надання платником документальних доказів, що придбані товари, роботи та послуги, при яких був сформований податковий кредит, використані у власній господарській діяльності (презумпція вини платника податків).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Проте, податкові зобов`язання визначаються на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

З точки зору бухгалтерського обліку, використання активів може мати місце лише при їх списанні з балансу підприємства. Господарська операція зі списання активів завжди має підтверджуватись відповідним первинним документом. Лише при встановленні факту списання активу з балансу, можливо поставити питання про мету та напрямок використання активів, в тому числі зв`язок такої господарської операції з господарською діяльністю. Факт нестачі також підтверджується первинним документом - актом інвентаризації. Будь-яке списання чи фактичне використання активів без первинного документа не допускається. Наявність на балансі підприємства активів свідчить про те, що такі активи на дату балансу не списані і не використані (є власне активами, а не витратами або збитками).

Списання або використання активів завжди є витратами або збитками підприємства, оскільки відбувається втрата економічної вигоди. Невідповідність даних обліку фактичному стану фіксується виключно в первинному документі - акті інвентаризації. Лише за її результатами відбувається списання ТМЦ. Саме в таких випадках, на дату виявлення нестачі (акту інвентаризації) здійснюється нарахування грошових зобов`язань по ПДВ згідно приписів п.198.5. ст.198 ПК України.

Припущення податкового органу щодо можливого використання активів в неоподаткованих операціях, без встановлення фактичних нестач, зафіксованих в актах інвентаризації, чи конкретних господарських операцій щодо використання активів, зафіксованих у первинних документах, не можуть слугувати підставою для самостійного визначення податковим органом грошових зобов`язань на підставі п.п. «г» п.198.5. ст.198 ПК України.

Акт податкової перевірки є основним носієм доказової інформації щодо встановлених контролюючим органом податкових правопорушень, який має визначати конкретні юридичні факти (обставини), які суперечать нормам, зокрема, Податкового кодексу України, з послідовним визначенням суми заниження/завищення податкових зобов`язань та з посиланням на конкретні документи бухгалтерського та податкового обліку платника податків, які підтверджують ці факти.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №817/537/17 (адміністративне провадження №К/9901/4401/17), презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

Помилковість (хибність) тверджень податкового органу підтверджується фактичними обставинами справи (належними та допустимими доказами) щодо використання товарів у господарській діяльності платника (отримання економічної вигоди від продажу активів, та відображення податкових зобов`язань від продажу товарів), та доказами використання матеріалів у господарській діяльності платника (здійснення поточного ремонту).

Витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат (п.15 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7).

Позивачем було здійснено поточний ремонт (без поліпшень для орендодавця), оскільки економічні вигоди від використання не змінились.

Товари (абрикос сушений та яблуко сушене) фактично були придатні для споживання (підтверджується протоколами випробувань), які були використані у виробництві сухофруктів вагових (трьох компонентних), та реалізовані покупцям.

Судом встановлено, що надані позивачем документи сумнівів у їх достовірності не викликають, будь-які дійсні розбіжності стосовно задекларованої суми оплати за договором, розміру податку, обсягів поставок тощо судом не виявлені, а відповідачем не доведені, також відсутні дефекти форми або змісту первинних (бухгалтерських) документів з тих, які були надані платником. Одночасно з цим, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на належних доказах, які спростовують факти поставок, не надані належні докази на підтвердження того, що відомості, які містяться в документах позивача, неповні, недостовірні або суперечливі.

Вказані в акті перевірки висновки стосовно формування позивачем штучних показників податкового обліку з метою отримання незаконної податкової вигоди, є припущеннями за відсутності належних та допустимих доказів, які надаються в передбаченому законодавством порядку. Встановлені судом обставини та реальність здійснення вищевказаних господарських операцій не спростовані податковим органом належними та допустимими доказами, відтак суд приходить до висновку про необґрунтованість прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку з задоволенням позовний вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "В1" за №0028/6640703 від 23.12.2020 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування у розмірі 154511 грн, та застосування штрафних санкцій у розмірі 38627,75 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кармалюк ЮА" 2 898,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Кармалюк юа" (вул. І.Франка, 16,Копистин,Хмельницький район, Хмельницька область,31345 , код ЄДРПОУ - 43496133)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя Г.В. Лабань