Справа № 160/4090/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року Справа № 160/4090/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
19 березня 2021 року (направлено засобами поштового зв`язку 15.03.2021 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2020 рік та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по 2020 рік та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по 2020 рік;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу за час проходження військової служби, виплата якої передбачена статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно ОСОБА_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно за час проходження військової служби відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу відповідач не провів з ним розрахунків щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки, підйомної допомоги за час проходження військової служби передбаченої Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та грошової компенсації вартості за не отримане речове майно за час проходження військової служби відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року.
26.04.2021 року від військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В мотивування своєї правової позиції відповідач зазначив, що відповідно до довідки № 298 від 09,04.2021 року, позивачу було нараховано та виплачено компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій у розмірі 55 941,08 грн. Отже, позовні вимоги в частині нарахування компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Відповідач стверджує, що індексація грошового забезпечення не може вважатися такою складовою грошового забезпечення, в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. Висновок про відсутність підстав для нарахування індексації грошового забезпечення позивача ґрунтується також на тому, що відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, а також відомостей зазначених у відзиві на позов, щодо збільшення грошового забезпечення в Мінобороні, та у зв`язку з дією особливого періоду. Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити компенсацію втрати частини доходів, слід зазначити на безпідставність, незаконність та передчасність таких вимог. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2020 року № 299 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , а також всіх видів забезпечення. Звільнення позивача з військової служби відбулося законно - у повній відповідності до вимог чинного законодавства України. Наказ про своє звільнення позивач не оскаржував. Відповідно до ст. 51 Бюджетного Кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. Відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункту 6 Порядку № 1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України у березні 2016 року - вересні 2018 року у Міністерства оборони України - не було. Порядок № 1078 не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки.
Відповідно до довідки № 297 від 09.04.2021 року, позивачу була виплачена індексація за період з 01.12.2018 по 16.10.2020 року у розмірі 4095 грн. 96 коп. Згідно довідки № 298 від 09.04.2021 року, позивачу була виплачена підйомна допомога згідно розрахункової відомості № 53/4 від 30.03.2017 року у розмірі 7492 грн. 70 коп.
Відповідно до п. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно № 178 від 16.03.2016 року, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Відповідно до відомостей з діловодства військової частини НОМЕР_1 , позивач не подавав рапорт на отримання компенсації вартості за неотримане речове майно, а тому виплатити її не має можливості. Отже, будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2021 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.
В період з 22.03.2021 року по 26.03.2021 року суддя Прудник С.В. перебував на лікарняному.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року витребувано від військової частини НОМЕР_1 : 1) копію наказу про призначення (прийняття) ОСОБА_1 у військову частину НОМЕР_1 ; 2) докази щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки у сумі 55 941,08 грн., підйомної допомоги за час проходження військової служби передбаченої Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у сумі 7492,70 грн. та індексацію грошового забезпечення у сумі 4095 грн. 96 коп. (розрахункова відомість або платіжне доручення, чи інший документ) із зазначенням коли саме виплачено (дата, число, місяць та рік). Витребувані судом докази слід було подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 30 червня 2021 року. Судом попереджено військову частину НОМЕР_1 про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду. Провадження по адміністративній справі №160/4090/21 зупинено до отримання витребуваних доказів по справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року поновлено провадження в адміністративній справі №160/4090/21 та розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.11.2015 року позивач є учасником бойових дій.
З матеріалів справи убачається, що листом від 14.01.2021 року №23 на запит адвоката Страх В.О. від 28.12.2020 року відповідач повідомив про те, що позивач отримав підйомну допомогу на підставі наказу Міністерства оборони України від 22.10.2001 року № 370 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги» 30.03.2017 року в сумі 7492,70 грн.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2021 року №17 ОСОБА_1 отримав грошову компенсацію за 10 діб невикористаної відпустки за 2019 рік, грошову компенсацію за 40 діб невикористаної відпустки за 2020 рік, грошову компенсацію зам 70 діб невикористаної відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки в сумі 55 941,08 грн.
Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, до відповідача було надіслано адвокатський запит з проханням надати надати інформацію: чи проводився з ОСОБА_1 розрахунок щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та статтею 16-2 Закону України "Про відпустки", як учаснику бойових дій? Чи виплачувалась ОСОБА_1 підйомна допомогу на підставі наказу Міністерства оборони України від 05.02.2018 р. №45? Чи виплачувалась ОСОБА_1 грошова компенсації вартості за неотримане речове майно за час проходження військової служби? Чи нараховувалась та виплачувалась ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення? В отриманій відповіді відповідач посилається на те, що його дії узгоджуються з вимогами закону. Додатково, 26 січня 2021 року позивачем було надіслано поштою заяву до відповідача з проханням донарахувати та виплатити суму підйомної допомоги з урахуванням вимог наказу Міністерства оборони України від 05.02.2018 р. №45 та провести виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на підставі заяви, проте відповіді або будь-які інші дії відповідачем не вчинено.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Згідно з частиною другою статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Так, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закону № 1282-ХІІ) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Статтями 2 та 4 Закону № 1282-ХІІ, зокрема, передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Приписами частини другої статті 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Тобто, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-ХІІ).
Згідно пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
В силу пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Отже, індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.
В той же час, відповідно до інформації, яка міститься в означеній довідці, позивачу не виплачена індексація грошового забезпечення за період з 23 грудня 2016 року по 30 листопада 2018 року.
Відтак, оскільки позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2018 року по 16.10.2020 року, то позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення підлягають задоволенню як за період з 23 грудня 2016 року по 30 листопада 2018 року.
Натомість, вимоги позивача стосовно визнання протиправної бездіяльніості військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2020 рік, підйомної допомоги; невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу означені виплати задоволенню не підлягають, оскілки відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2021 року 564 згідно наказу на звільнення від 16.10.2020 № 229, 12.11.2020 року ОСОБА_1 отримав: 7 315,00 грн. - грошове забезпечення за 16 діб жовтня 2020 року; 55 941,08 грн. - грошову компенсацію за 10 діб щорічної основної відпустки за 2019 рік, грошову компенсацію за 40 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік, грошову компенсацію за 70 діб невикористаної додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки; 13 234,35 грн. - грошову допомогу у разі звільнення у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік, за 03 роки. 30.03.2017 року ОСОБА_1 отримав підйомну допомогу на підставі Наказу Міністерства оборони України від 22 жовтня 2001 року № 370 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», в сумі - 7492,70 грн., підтверджуючі документи були вилучені на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області Справа №234/525/19 від 28 січня 2019 року.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23 грудня 2016 року по 30 листопада 2018 рік.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23 грудня 2016 року по 30 листопада 2018 рік.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат судом не проводиться.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник