Справа № 199/2497/21
Суддя: Авраменко А. М.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/2497/21
(2-а/199/41/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор взводу 2 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Дудінов Ігор Олегович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із адміністративним позовом до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Дудінова І.О., в якому просив суд визнати неправомірними дії відповідача про складення у відношенні позивача оскаржуваної ним постанови про адміністративне правопорушення, а також скасувати дану постанову, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.1-4).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року вищевказаний позов залишено без руху (а.с.10).

20 квітня 2021 року позивачем подано адміністративний позов в уточненій редакції з додатками на виконання ухвали суду про залишення позову без руху від 08 квітня 2021 року, у зв`язку із чим ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року таку позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. (а.с.16, 25)

В обґрунтування своїх позовних вимог в уточненій редакції позивач послався на те, що 25 березня 2021 року третьою особою у справі винесено відносно позивача оскаржувану ним постанову серія ДП18 №793873 за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 гривень. Суть інкримінованого і вказаного у постанові правопорушення полягала в тому, що позивач 25 березня 2021 року о 16 годині 55 хвилин на 228 км траси М04 в Дніпропетровській області, керуючи екскаватором-навантажувачом д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по дорозі для автомобілів в порушення вимог п.27.2 «а» Правил дорожнього руху. Вказану постанову позивач просить суд скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення, з тих підстав, що диспозиція норми ст.122 ч.2 КУпАП не передбачає в якості альтернативної складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення рух самохідних машин саме по дорогам для автомобілів. (а.с.17-20)

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості другого відповідача залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України. (а.с.44, 46-47)

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав на підтримання ним позову в повному обсязі. (а.с.29)

Відповідач УПП в Дніпропетровській області ДПП в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ДПП НП України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду письмові пояснення, в яких просив здійснити розгляд справи за відсутності його представника, а у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В своїх поясненнях вказаний відповідач послався на те, що оскаржувана позивачем постанова за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам закону, розгляд справи та винесення оскаржуваної постанови працівником поліції здійснено у відповідності із вимогами закону, дії позивача правомірно кваліфіковані за ст.122 ч.2 КУпАП. (а.с.32-34)

Третя особа також в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надіслала до суду відзив на позов, в якому просила здійснити розгляд справи за її відсутності та відмовити у задоволенні позову з тих же підстав, що вказав у своїх письмових поясненнях відповідач ДПП НП України, оскільки відзив на позов та письмові пояснення фактично є ідентичними за змістом. (а.с.41-43)

За викладених обставин суд у відповідності до ст.ст.194, 205, 229 КАС України приходить до висновку про можливість проведення судового засідання та розгляду справи за відсутності сторін і третьої особи на підставі наявних матеріалів справи, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2021 року о 16 годині 55 хвилин позивач, керуючи екскаватором-навантажувачом, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по дорозі для автомобілів М04 на 228 км в Дніпропетровській області з м. Новомосковськ в сторону м. Підгороднє. Вказані обставини визнані позивачем та встановлені судом у відповідності до ст.78 ч.1 КАС України.

За викладених обставин позивача було зупинено третьою особою у справі, якою на місці винесено оскаржувану позивачем постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 №793873 від 25 березня 2021 року. Даною постановою діяння позивача інспектором поліції визначено як порушення вимог п.27.2 «а» Правил дорожнього руху та кваліфіковано за ст.122 ч.2 КУпАП як адміністративне правопорушення, за вчинення якого позивача спірною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. (а.с.24)

При цьому, ані зміст спірної постанови, ані інші матеріали даної адміністративної справи не містять жодних доказів, які б підтверджували, що дорога, по якій рухався позивач за обставин, викладених у спірній постанові, позначена дорожнім знаком 5.1 «Автомагістраль».

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про національну поліцію».

Так, відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 27.2 «а» розділу 27 Правил визначено, що на автомагістралях і дорогах для автомобілів забороняється рух тракторів, самохідних машин і механізмів.

Пунктом 1.10 розділу 1 Правил визначено, що автомагістраль автомобільна дорога, що: спеціально побудована і призначена для руху транспортних засобів, не призначена для в`їзду на прилеглу територію або виїзду з неї; має для кожного напрямку руху окремі проїзні частини, відокремлені одна від іншої розділювальною смугою; не перетинає на одному рівні інші дороги, залізничні і трамвайні колії, пішохідні і велосипедні доріжки, шляхи проходу тварин, має огородження на узбіччях і розділювальній смузі та обгороджена сіткою; позначена дорожнім знаком 5.1. Автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу.

Пунктом 5.1 розділу 33 Правил встановлено, що одним із інформаційних знаків є дорожній знак 5.1 «Автомагістраль». Дорога, на якій діють особливі умови дорожнього руху, передбачені розділом 27 цих Правил.

Пунктом 1.9 розділу 1 Правил передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормою ст.122 ч.2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом ст.ст.222, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.2 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.4 КАС України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.222 КУпАП суб`єктами владних повноважень є працівники/посадові особи органів і підрозділів Національної поліції.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.

Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ст.ст.9-12, 122, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності в діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу саме даного адміністративного правопорушення, до яких належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Стосовно об`єктивної сторони, то з аналізу диспозиції ст.122 ч.2 КУпАП в контексті наведених вище судом норм законів та підзаконних нормативно-правових актів, які визначають єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а також адміністративну відповідальність за його порушення, слідує, що діяння позивача, яке полягало у керуванні та здійсненні ним руху на екскаваторі-навантажувачі, д.н.з. НОМЕР_1 , по дорозі для автомобілів М04 на 228 км в Дніпропетровській області, дійсно є порушенням п.27.2 «а» Правил дорожнього руху, за вчинення якого особа має нести адміністративну відповідальність. Разом з тим, означене діяння позивача посадовою особою відповідача кваліфіковано за ст.122 ч.2 КУпАП, диспозиція якої не передбачає такого альтернативного елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення як порушення правил руху автомобільними договорами, оскільки передбачає відповідальність за порушення означених правил лише при русі автомагістралями. Таким чином, враховуючи, що автомобільна дорога, з огляду на зміст 1.10 розділу 1, п.п.27.2 «а» розділу 27 Правил, не є тотожним поняттям до автомагістралі, оскільки для отримання статусу автомагістралі дорога має відповідати певним конструктивним вимогам та бути позначеною відповідним дорожнім знаком, факт чого відповідачем не доведено, а судом не встановлено з матеріалів адміністративної справи, суд приходить до висновку про відсутність в діянні позивача ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ст.122 ч.2 КУпАП.

Якщо відсутня хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.

В силу презумпції невинуватості, яка встановлена нормою ст.62 Конституції України та підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події та складу правопорушення, зокрема винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія, вина особи та/або інші обов`язкові ознаки складу інкримінованого адміністративного правопорушення мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. На означеній обставині наголосив у своїх правових висновках Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі №463/1352/16-а.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи судом встановлено відсутність в діянні позивача ознак об`єктивної сторони складу саме інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог, а отже і можливість їх часткового задоволення у спосіб, передбачений ст.286 ч.3 КАС України в контексті ст.9 ч.2 КАС України.

Частковість задоволення позовних вимог зумовлена тим, що за змістом норм ст.ст.4, 46, 48, 286 КАС України, ст.80 ЦК України, ст.ст.122, 222, 283, 288 КУпАП, положень п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» від 16 вересня 2015 року №730, п.п.1, 9 Положення «Про Департамент патрульної поліції», наказу Департаменту патрульної поліції від 17 січня 2016 року №38 належним відповідачем у справах з оскарження до суду постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 квітня 2020 року по справі №181/581/17, від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17. Таким належним відповідачем у спірних правовідносинах сторін по даній адміністративній справі є лише Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який залучено другим відповідачем по справі. Відтак, позовні вимоги, пред`явлені позивачем також до УПП в Дніпропетровській області ДПП, задоволенню не підлягають, як такі, що пред`явлені до неналежного відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, враховуючи результат розгляду справи та суб`єктний склад її учасників, керуючись положеннями ст.ст.132, 134, 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з належного відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений останньою при зверненні до суду судовий збір в розмірі 454 гривень.

На підставі викладеного та керуючись п.1.3, 1.9, 1.10 розділу 1, 27.2 «а» розділу 27, п.5.1 розділу 33 Правил, ст.ст.9, 122, 222, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 132, 134, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257, 268, 271, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-А), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (; адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), третя особа інспектор взводу 2 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Дудінов Ігор Олегович (адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-А), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 №793873 від 25 березня 2021 року, винесену інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дудіновим Ігорем Олеговичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

У задоволенні позовних вимог до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (; адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок бюджетних асигнувань на корить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення суду складено 22 червня 2021 року.

Суддя А.М. Авраменко