Справа № 400/1621/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 р. № 400/1621/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., з розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар", вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54030,

до відповідача:Чорноморської митниці Державної митної служби України, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 25.02.2021 № UA 508290/2021/000004/2 і картки відмови в прийнятті митної декларації від 25.02.2021 № UA 508290/2021/00007,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонар» (далі позивач або ТОВ «Сонар») звернулось до суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі відповідач або Митниця) з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Чорноморської митниці Державної фіскальної служби від 25.02.2021 №UA 508290/2021/000004/2 та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № UA508290/2021/00007 від 25.02.2021.

Ухвалою від 18.03.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог ст.260 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не довів, що документа, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Позивач надав митному органу достатню кількість документів на підтвердження митної вартості товару, тому у митниці були відсутні підстави для винесення рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що при виконанні митних формальностей за митною декларацією (далі - МД) від 25.02.2021 спрацювала форма контролю системи управління ризиками. Подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять певні розбіжності, тому митницею прийнято рішення про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що недоліків передбачених ч.3 ст.53 МК України в поданих до митниці документах позивача не містилось. Позивачем наданий вичерпний перелік документів для митного оформлення товарів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МК України. Також відповідач у відзиві перевищив обсяг доводів, за якими його уповноваженою особою відмовлено позивачу у прийнятті митної декларації.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

17.11.2020р. між позивачем (покупець) та компанією GARWARE POLYESTER LTD (продавець) був укладений договір купівлі-продажу № РІ/20-21/М337 (надалі Договір), яким визначено, що на умовах CІF (Одеса) продавець мав поставити товар, а покупець мав сплатити за нього 33721.02 дол. США.

Додатковою угодою № 1 від 22.12.2020 до Договору сторони домовились про постачання товару на загальну суму 34189,92 дол. США та дещо змінено кількість товару. Так, відповідно до вказаного до Договору та додаткової угоди № 1 до нього підлягали поставці: поліестерова плівка ERE 23 мікрон у кількості 12955,80 кг за ціною 1,80 дол. США/кг на суму 23320,44 дол. США та 50 мікрон у кількості 6038,60 кг. за ціною 1,80 дол. США/кг на суму 10869,48 дол.США, а всього на суму 34189,92 дол. США.

Вказаною додатковою угодою до Договору також визначено умови оплати товару: 30348,92 дол. США аванс та 3841,00 дол. США після факсимільного підтвердження точної кількості.

18.11.2020р. платіжним дорученням № (MUR) 146 позивач сплатив на користь продавця 30348,92 дол. США та 23.12.2020 платіжним дорученням № (MUR) 151 сплачено 3841,00 дол. США.

З метою митного оформлення товару позивачем 25.01.2021 відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, була подана електронна митна декларація №UA508290/2020/000623, до якої були надані копії документів, що зазначені у п.44 декларації, а саме: Договір № РІ/20-21/М337 від 17.11.2020, додаткова угода № 1 до Договору від 22.12.2020, рахунок-фактура (інвойс) № від 06.01.2021, коносамент № MEDUMA995353 від 13.01.2021, міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 64841 від 23.02.2021, страховий поліс, митна декларація країни відправлення від 13.01.2021, пакувальний лист, платіжні доручення від 18.11.2020 та 23.12.2020, сертифікат про походження товару від 13.01.2021.

Додатково, за вимогою відповідача, позивачем були надані калькуляція від 11.11.2020, експертний висновок № 120-185 від 25.02.2021, виданий РТПП Миколаївської області, а також лист виробника про якісні характеристики товару від 25.02.2021. Однак, як вбачається зі змісту картки відмови, у переліку додатково наданих декларантом документів, вищевказані документи не зазначені. Але факт їх направлення в адресу митного органу засобами електронного зв`язку підтверджується скриншотом повідомлення з листування від 25.02.2021р.

З огляду на вказане, позивач вважає, що ним було надано вичерпний перелік документів для митного оформлення товарів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст. 53 МКУ, та митна вартість базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню.

25.02.2021 року Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № UA508290/2021/000004/2 про коригування митної вартості товарів (далі - Рішення) та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508290/2021/00007, в яких, з посиланням на ст. 55 МК України, зазначені підстави для її складання.

Вказані вище документи направлено в адресу Позивача засобами електронного зв`язку.

Рішенням здійснено коригування зазначеної у ВМД № UA508290/2021/000623 від 25.02.2021 митної вартості товару № 1: POLYESTER FILM - плівка поліестерова марки ERE розміром 23 мкм х1050мм у кількості 12955.80 кг, розміром 50 мкм ХІ050 мм у кількості 6038.60 кг. у бік збільшення на суму 3988.82 дол. США: з 34189.92 дол. США до 38178.74 дол. США, що становить 111278.50 грн. (по курсу 27,8976 грн. за 1 дол. США). Відповідно до Рішення Відповідач встановив середню вартість товару за одиницю виміру у розмірі 2,01 дол. США/кг незалежно від товщини проти договірної вартості товару на рівні 1.80 дол. США/кг, що була заявлена позивачем.

Рішення про коригування митної вартості товарів обґрунтовано тим, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не застосовано у зв`язку з тим:

- що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості;

- декларантом не надано документальне обґрунтування формування митної вартості з урахуванням її числових значень;

- подані документи містять розбіжності:

Commercial Invoice від 06.01.2021 № не містить платіжних банківських реквізитів, дати та номеру контракту;

контракт від 17.11.2020 № РІ/20-21/М337 та Commercial Invoice від 06.01.2021 № містять різні печатки та підписи продавця та є нечіткими й не оригінальними;

експортна декларація країни відправлення від 06.01.2021 б/н не містить відомостей щодо контракту, дати та номеру комерційного рахунку й назви отримувача, що не дає змоги ідентифікувати з даною поставкою;

- відсутня інформація щодо числових значень складових митної вартості товарів (маркування, пакування, тари);

- надані додаткові документи Calculation of cost (розрахунок вартості) від 11.11.2020 не містить строку дії зазначених цін та посилання на дану поставку;

- на вимогу митного органу декларантом не надано наступні документи: виписки з бухгалтерської документації щодо числових значень складових митної вартості товару, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

У Рішенні також зазначено, що відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції) та, зважаючи на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом По товару можливе заниження митної вартості було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну.

Листом від 28.02.2021 № 102 декларант повідомив, що надав всі наявні документи. Отже, враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст. 64 МКУ на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 29.12.2020 № UA110280/2020/121128, а саме 2,01 дол. США за кг.

Митну вартість визначено із застосуванням резервного методу. Митна вартість ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

25.02.2021 року Митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508290/2021/00007.

З метою розмитнення товару, позивачем були подані до Митниці всі необхідні документи згідно чинного законодавства. Одночасно з цим, оскільки позивач не погоджується з коригуванням митної вартості товару, товариство звернулось до суду з даним позовом.

Не погоджуючись з рішеннями митного органу, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.

Відповідно до положень ст. 189 Господарського кодексу України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Таким чином суб`єкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору.

Аналіз норм Митного кодексу України дає підстави зробити висновок, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Позивач на підтвердження заявленої митної вартості надав Митниці всі документи, які були у нього в наявності.

Суд не приймає доводи відповідача щодо розбіжностей у наданих документах, зокрема, не збіг підписів на комерційному рахунку (інвойсі) та Договорі.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Факт не збігу підписів на комерційному рахунку (інвойсі) та Договорі, а також відсутність платіжних банківських реквізитів не завадив відповідачу завершити митні процедури по митній декларації в цілому та визнати вартість по інших товарах, заявлених декларантом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" (вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54030, ) до Чорноморської митниці Державної митної служби України (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003, ) задовольнити .

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Державної фіскальної служби від 25.02.2021р. №UA 508290/2021/000004/2 та визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № UA508290/2021/00007 від 25.02.2021р.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Державної митної служби України (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" (вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54030, ) судовий збір в розмірі 2270,00 грн., сплачений платіжним дорученням № 8802 від 04.03.2021р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов