Справа № 140/1024/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/1024/21 пров. № А/857/8685/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кухтея Р.В., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року, ухвалене суддею Ковальчуком В.Д. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 140/1024/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II гpyпи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ протиправними;

- зо6ов`язати відповідача скасувати рішення про відмову в задоволенні заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II гpyпи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати відповідача задовольнити заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II гpyпи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.03.2013 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності через захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (далі ОВС), а в березні 2013 позивачу була виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності. 11.09.2020 року під час повторного огляду МСЕК позивачу була встановлена ІІ група інвалідності. В жовтні 2020 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною групи інвалідності, однак відповідача відмовив у призначення та виплаті такої, оскільки зміна групи інвалідності відбулась понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Таку відмову відповідач вважає протиправною посилаючись на те, що закони та підзаконні нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, зокрема, і норма пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року (далі Порядок № 850), яка встановлює часові проміжки для виплати допомоги у разі зміни групи інвалідності.

Крім того, позивач вважає, що норма пункт 4 Порядку № 850 прямо суперечить нормам статті 22 та 58 Конституції України, згідно з якими конституційні права в свободи не можуть бути скасовані.

Позивач вважає, що відповідач порушив його право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення групи інвалідності.

Позиція відповідача зводиться до того, що позивач не має підстав на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ІІ групи інвалідності, оскільки інвалідність позивачу встановлена понад дворічний термін з моменту встановлення першої групи інвалідності.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставин справи. Позивач вважає, що при прийнятті нових законів або внесення змін не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, проте, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що норма пункту 4 Порядку № 850 істотно звужує право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення групи інвалідності.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 з 30.12.1994 року по 31.08.2011 року перебував на службі в органах внутрішніх справ України.

11.03.2013 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності через захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС, а в березні 2013 позивачу виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності.

11.09.2020 року під час повторного огляду МСЕК позивачу встановлена ІІ група інвалідності.

В жовтні 2020 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області із заявою про отримання одноразової грошової допомоги.

Листом № 7/233 від 02.11.2020 року відповідач відмовив позивачу в оформленні документів на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850, оскільки зміна інвалідності відбулась понад дворічний термін з моменту її первинного встановлення.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв відповідно до чинних норм нормативно-правових актів, зокрема Порядку № 850.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно з п. 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас, приписи п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності ІI групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядку № 850 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 2 Порядку № 850 закріплено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Приписами п. 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

За правилами п. 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (Відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає до Міністерства внутрішніх справ України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З урахуванням викладеного, відповідач, отримавши від позивача заяву про виплату грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності з відповідними доданими до неї документами, зобов`язаний скласти та подати до Міністерства внутрішніх справ України в 15-денний строк з дня реєстрації документів, зазначених в пунктах 6 або 7 цих Порядку № 850 та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

З цих норм слідує, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов`язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (Міністерство внутрішніх справ України).

Тому надання відповідачем спірної відмови свідчить про вирішення останнім віднесеного до компетенції Міністерства внутрішніх справ України питання про наявність чи відсутність підстав для проведення позивачу виплати одноразової грошової допомоги.

Суд першої інстанції на ці норми матеріального права не звернув увагу, а тому прийняв незаконне рішення.

Між тим, позивач просить суд захистити порушене право, шляхом зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, що не входить до кола повноважень відповідача, а тому, апеляційний суд з метою якісного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та адміністративний позов задовольнити частково, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в оформленні документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги і зобов`язання відповідача прийняти та надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи для розгляду питання про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІI групи інвалідності, відповідно до Порядку № 850.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги частково підставними, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду першої скасувати та прийняти нове про часткове задоволення позову, шляхом визнання дій відповідача щодо відмови у оформленні документів для вирішення питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги протиправними та зобов`язати відповідача прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України документи для вирішення питання про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку № 850.

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року в справі № 140/1024/21 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області щодо відмови в оформленні документів для вирішення питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області прийняти та надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи ОСОБА_1 для розгляду питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІI групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 07.07.2021 року