Справа № 160/100/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року Справа № 160/100/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
04.01.2021 року Національна академія Національної гвардії України та Міністерство внутрішніх справ України звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просять стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України у період з 27.07.2019 року по 09.12.2020 року у розмірі 227 940 грн. 04 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що відповідачем добровільно не сплачено витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання в загальному розмірі 227 940 грн. 04 коп. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Заперечуючи проти позовних вимог позивачів, відповідачем було подано 01.02.2021 року та 04.02.2021 аналогічні відзиви по справі № 160/100/21, в яких він просив відмовити у задоволені позовних вимог, та які було долучено до матеріалів справи. Так, відповідачем зазначено, що з 27.07.2019 року відповідач був прийнятий на військову службу за контрактом та з 17.05.2018 року набув статусу ветерана війни учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 17.05.2018 року. Отже, з вказаного часу користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 № 3551-XII, встановлено, що держава забезпечує учасникам бойових дій та їх дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних та комунальних закладах освіти. Водночас, відповідно до довідки про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсантів наданою позивачем, сума грошового забезпечення за весь період навчання складає 181 547, 55 грн. Однак, відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення з колишнього курсанта витрат, пов`язаних із утриманням під час навчання, як особі, яка перебувала на публічній службі, у частині відшкодування сум грошового забезпечення у розмірі 181 547, 55 грн., оскільки суми грошового забезпечення військовослужбовця не визначені законом такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі. У вказаній довідці про фактичні витрати на утримання курсанта наданою позивачем, сума продовольчого забезпечення за весь період складає 34 308 грн. 93 коп., проте, жодних належних допустимих доказів на підтвердження факту використання відповідачем продовольчого забезпечення позивачем не надано. Щодо медичного забезпечення за весь період навчання, яке складає 1 905 грн. 46 коп. представник відповідача зазначив, що відповідно Конституції України, у державних та комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно. Щодо вартості комунальних послуг на загальну сумі 9 781 грн. 03 коп. представник відповідача за весь період навчання в Академії, відповідач не проживав у гуртожитку та не користувався комунальними послугами, у зв`язку з тим, що проживав за місцем його реєстрації, у власній квартирі. Водночас на підтвердження комунальних послуг і споживчих енергоносіїв позивачем не надано відповідного розрахунку на підтвердження користування відповідачем комунальними послугами, а тому не має підстав для стягнення вказаних сум за відповідні послуги. Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням в вищому навчальному закладі в сумі 228 040, 04 грн. на користь Академії. Однак, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 2 Порядку № 964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ та Службі зовнішньої розвідки. Поряд з цим, відповідач наполягав на поданні даного позову неналежним позивачем, оскільки спірні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, мають заявлятися МВС України, а не Національною академією Національної гвардії України.
12.02.2021 року представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби (навчання) у Національній академії Національної гвардії України перебував на повному державному забезпеченні, а кошти, які витрачалися на його навчання є державними (бюджетними). Зауважує, що твердження відповідача про те, що грошове забезпечення це по суті є заробітна пата, яку неможливо стягувати, не відповідають дійсності, оскільки умовами контракту були передбачені наслідки дострокового розірвання контракту через недисциплінованість. Вказані наслідки також передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу". Відтак, відповідач був обізнаний з умовами контракту, знав про наслідки, які настануть внаслідок невиконання умов контракту та на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Вартість витрат на продовольче забезпечення протягом навчання в Національній академії Національної гвардії України визначена у розрахунку витрат на харчування, складеному у відповідності до вимог законодавства начальником продовольчої служби. Відповідач за весь період навчання (крім канікулярної відпустки) перебував на продовольчому забезпеченні за рахунок державних коштів. Твердження про харчування відповідача у ресторані навчального закладу за власні кошти не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Водночас, з рапортом про зняття з продовольчого забезпечення позивач до командування Національної академії Національної гвардії України не звертався. У період навчання, а саме з 27.07.2019 року по 09 грудня 2020 року не видавались накази про зняття відповідача з продовольчого забезпечення. З приводу заперечень відповідача щодо вимоги про відшкодування витрат на предмети, матеріали обладнання та інвентар. Так, розрахунок вартості фактично отриманого речового майна відповідачем складено з урахуванням предметів речового майна, виданих останньому в особисте користування. Повернення (здача) на речовий склад зазначеного в розрахунку майна не передбачена, у зв`язку з неможливістю повторної видачі зношеного речового майна особовому складу. Факт надання медичної допомоги відповідачу підтверджується списком медикаментів, витрачених по медичній частині для медичного забезпечення курсанта ОСОБА_1 під час лікування за межами Національної академії Національної гвардії України з 27.07.2019 року по 09.12.2020 року та списком медикаментів витрачених по медичній частині для медичного забезпечена курсанта ОСОБА_1 під час лікування в лазареті медичної частини з 27.07.2019 року по 09.12.2020 року. Щодо права відповідача, як учасника бойових дій на безкоштовне навчання та неврахування пільг передбачених п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " у наданих позивачем розрахунках, то відповідач помилково стверджує, що під час складання зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету на утримання ОСОБА_1 не було враховано пільги, передбачені відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ". Водночас, при укладанні контракту між сторонами, відповідач не звертався про надання йому такої державної цільової підтримки. Крім того, статус учасника бойових дій та гарантії держави щодо забезпечення йому державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у держаних та комунальних навчальних закладах не надають йому права не відшкодувати витрати держави, пов`язані з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту. ОСОБА_1 у період з 27.07.2019 року по 09.12.2020 року із заявою, в якій зазначені конкретні види державної цільової підтримки та засвідченими в установленому порядку копіями документів до начальника Академії не звертався. Державна підтримка у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного бюджету здійснюється лише у випадку дотримання умов та порядку її надання. Питання скористатися цією підтримкою є правом, а не обов`язком особи. З матеріалів справи вбачається, що кошти, які просять стягнути позивачі не є вартістю навчання (освіти), а є вартістю утримання у навчальному закладі. Щодо твердження відповідача про те, що позов було подано неналежним позивачем, позивачем зазначено, що позов подано двома позивачами, а саме: Національною академією Національної гвардії України та Міністерством внутрішніх справ. У відповідності до Бюджетного кодексу України, Національна академія Національної гвардії України є розпорядником бюджетних коштів третього рівня. Кошти надходять на рахунки Національної академії Національної гвардії України використовуються на виконання поставлених звань. Відтак, Національна академія Національної гвардії України входить до системи Міністерства внутрішніх справ України, фінансується через Міністерство внутрішніх справ України, виступає від імені Міністерства внутрішніх справ України, у тому числі, під час укладення контракту з курсантом, приймає наказ про відрахування курсанта, здійснює розрахунки коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням (навчанням) курсанта у закладі вищої освіти, а відшкодовані кошти використовує як власні надходження, що направляються на утримання курсантів закладу вищої освіти.
23.02.2021 року, 24.02.2021 року та 01.03.2021 року відповідачем подано до суду аналогічні заперечення на відповідь на відзив, в яких він наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог Національної академії Національної гвардії України та Міністерства внутрішніх справ України з підстав, аналогічних по суті зазначеним у відзиві на позовну заяву.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.05.2018 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 17.05.2018 року.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019 №716 "Про зарахування кандидатів на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень)" солдат ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання за державним замовленням на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 255 "Озброєння та військова техніка", спеціалізація "Експлуатація та відновлення автомобілів та бойових машин Національної гвардії України".
Відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 29.07.2019 року № 170 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 26.07.2019 року.
26.07.2019 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався, відшкодовувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Крім того, з підписанням контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019, курсант ОСОБА_1 погодився, зокрема: - проходити військову службу (навчання) у Національній академії Національної гвардії України протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють проходження військової служби та цим контрактом; - сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом.
Рішенням від 25.11.2020 року № 29, на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України постановлено вважати недоцільним подальше навчання старшого солдата ОСОБА_1 курсанта 1 відділення 319 навчальної групи курсу №1 факультету логістики та рекомендувати начальнику Академії припинити (розірвати) контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України.

Згідно наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 08.12.2020 року №1078 "Про висновки службового розслідування за фактом вживання невідомої речовини старшим солдатом ОСОБА_1 , солдатом ОСОБА_2 , солдатом ОСОБА_3 , та солдатом ОСОБА_4 " в ході проведення вказаного розслідування встановлено факти порушення ОСОБА_1 в період проходження військової служби (навчання) вимог абзацу 2 статті 11, абзацу 3 статті 11, абзацу 5 статті 11, абзацу 9 статті 128, статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців 2, 3, 4 пункту 1 контракту про проходження військової служби (навчання) курсантами, про що свідчать письмові докази, зібрані в ході проведення службового розслідування.

08.12.2020 року старшим солдатом ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії Національної гвардії України, за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У рапорті також зазначено, що выдповыдач ознайомлений із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та зобов`язався їх відшкодувати.

У вказаному наказі від 08.12.2020 №1078 "Про висновки службового розслідування за фактом вживання невідомої речовини старшим солдатом ОСОБА_1 , солдатом ОСОБА_2 , солдатом ОСОБА_3 , та солдатом ОСОБА_4 " та витягу з наказу начальника Академії № 261 (по стройовій частині) від 09.12.2020 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між МВС України в особі начальника Академії і ОСОБА_1 достроково припинений (розірваний), а останній відрахований з навчального закладу та виключений зі списків перемінного складу курсантів за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 27.07.2019 по 09.12.2020, загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням останнього у вищому навчальному закладі становить 228 040, 04 грн., з яких: грошове забезпечення військовослужбовця - 181 547, 55 грн.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 496, 80 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали - 1 905, 46 грн.; продукти харчування - 34 308 грн.; оплата теплопостачання - 4 454, 43 грн.; оплата водопостачання та водовідведення - 2 182, 80 грн.; оплата електроенергії - 3 135 грн.; оплата послуг (крім комунальних) - 8, 64 грн.

Зі зведеним розрахунком позивач ознайомився та погодився 11.12.2020 року, а також зобов`язався добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України у розмірі 228 040, 04 грн., про що зазначено у заяві-зобов`язанні.

Вказана заборгованість була частково погашена позивачем на суму 100,00 грн. та, як наслідок, склала 227 940, 44 грн.

29.12.2020 на ім`я ОСОБА_1 , Національною академією Національної гвардії виставлено претензію про необхідність сплати відповідачем протягом 10 днів з дня отримання претензії, суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, в розмірі 227 940, 04 грн.

У звязку з невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування решти витрат у розмірі 227 940, 04 грн. в добровільному порядку, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до положень частини 6 статті 2 Закону № 2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 3 статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина перша).

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі за текстом - Порядок №964).

Порядок №964 визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (пункт 1).

Відповідно до пункту 2 Порядку №964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (пункт 3).

У розумінні частини шостої статті 2 Закону №2232-XII навчання громадянина України у вищому навчальному військовому закладі є військовою службою і не виключає виконання завдань військової служби, котрі не мають жодного відношення до процесу навчання як такого, але спрямовані на забезпечення функціонування військової частини (військового формування, військового підрозділу тощо).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

При цьому пунктом 13 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає, крім випадків повернення сум грошової допомоги (при звільненні з військової служби) у разі скасування наказу відповідного командира про звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до чинного законодавства України.

Із системного аналізу вищевказаних положень вбачається, що грошове забезпечення військовослужбовця, за своїм змістом, є винагородою за державну службу особливого характеру, і виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності), гарантією соціального захисту військовослужбовця.

При цьому пунктом 13 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає.

За таких обставин суд констатує відсутність підстав для стягнення з колишнього курсанта витрат, пов`язаних із утриманням під час навчання, як особі, яка перебувала на публічній службі, у частині відшкодування сум грошового забезпечення, оскільки суми грошового забезпечення військовослужбовця не визначені законом такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як свідчать встановлені обставини справи, грошове забезпечення було виплачено відповідачу за відсутності недобросовісності з боку останньої або рахункової помилки з боку позивача та фактично було єдиним засобом до існування відповідача, з огляду на відсутність в нього будь-яких інших доходів, що з огляду на приписи ст. 1215 Цивільного кодексу України, зумовлює відсутність у відповідача обов`язку по поверненню позивачу наведеної суми. Відповідну правову позицію підтримав і Верховний Суд, що викладена в постанові від 11.02.2019 року у справі № 617/640/16-ц, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у Національній академії Національної гвардії України в частині суми грошового забезпечення, яке відповідно до Розрахунку фактичних видатків державного бюджету по КЕКВ-2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 27.07.2019 по 09.12.2020, складає 181 547, 55 грн.

Що ж стосується решти витрат, заявлених до стягнення з відповідача, то суд вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Забезпечення харчуванням курсантів Національної академії Національної гвардії України, у тому числі і відповідача, здійснювалося відповідно до норм харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №426 за нормою №1 "загальнообов`язкова" з часу зарахування до списків особового складу Академії до дати виключення зі списків особового складу.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 N419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Згідно з пунктом 2.1.2.1 Порядку розрахунку витрат для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

Таким чином, харчування готується відповідно до встановлених норм і кількості на кожну особу, що навчається та перебуває на державному забезпеченні.

Вартість витрат на продовольче забезпечення ОСОБА_1 протягом навчання в Національній академії Національної гвардії України визначена у розрахунку витрат на харчування, складеному у відповідності до вимог зазначених нормативно-правових актів начальником продовольчої служби, та становить 34 308, 93 грн..

Відповідач за весь період навчання (крім канікулярної відпустки) перебував на продовольчому забезпеченні за рахунок державних коштів.

При цьому, доводи відповідача з приводу того, що він не харчувався в їдальні Національної академії Національної гвардії України, а харчувався за власний рахунок ресторані Академії судом оцінюються критично, оскільки матеріали справи не містять будь-яких документальних доказів на підтвердження цього.

Крім того, з рапортом про зняття з продовольчого забезпечення відповідач до командування Академії не звертався, а відтак, у період з 27.07.2019 по 09.12.2020 жодного наказу про зняття відповідача з продовольчого забезпечення керівництвом Академії не приймалося.

Згідно з пунктом 2.1.3 Порядку розрахунку витрат, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Розрахунок вартості фактично отриманого речового майна відповідачем складено з урахуванням предметів речового майна, виданих останньому в особисте користування.

При цьому, повернення (здача) на речовий склад зазначеного в розрахунку майна не передбачена, у зв`язку з неможливістю повторної видачі зношеного речового майна особовому складу.

Вартість витрат на забезпечення ОСОБА_1 речовим майном протягом навчання в Національній академії Національної гвардії України склала 496, 80 грн.

Також відповідно до пункту 2.1.4 Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Фактичне надання медичної допомоги відповідачу підтверджується списком медикаментів, витрачених по медичній частині для медичного забезпечення курсанта ОСОБА_1 під час лікування в лазареті медичної частини Національної академії НГУ та за її межами з 26.07.2019 року по 09.12.2020 року.

Так, загальна вартість витрат на медичне забезпечення становить 1 905, 46 грн.

Також відповідач за період навчання в Національній академії Національної гвардії України користувався комунальними послугами та енергоносіями, до яких відповідно до пункту 2.16 Порядку розрахунку належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Оплата за теплопостачання, електроенергію, водопостачання та водовідведення розраховується за період з дати зарахування до списків особового складу навчального закладу по дату виключення курсанта зі списків особового складу.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, які встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований вищий навальний заклад, у відповідному навчальному році.

Споживання вказаних комунальних послуг відповідачем здійснювалось під час перебування на території Національної академії Національної гвардії України на заняттях, під час самостійної підготовки, під час несення служби в добовому наряді та в інших випадках через те, що він знаходився на повному державному забезпеченні.

Відтак, посилання відповідача, як на підставу для невідшкодування витрат на оплату комунальних послуг, на те, що останній не проживав в гуртожитку Академії, а мешкав у власній квартирі, суд відхиляє як безпідставні.

Відповідно до розрахунку фактичних видатків державного бюджету ОСОБА_1 за період навчання з 27.07.2019 по 09.12.2020, витрати на оплату комунальних послуг по останньому становлять 9 772, 66 грн.

Поряд з цим, судом відхиляються як необґрунтовані твердження відповідача про подання позовної заяви Національною академією Національної гвардії України, як неналежним позивачем.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що МВС України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Національна академія Національної гвардії України є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Академії, виключно на утримання курсантів.

Між МВС України саме в особі начальника Національної академії Національної гвардії України генерал-лейтенанта ОСОБА_5 та відповідачем був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

Отже, саме між Академією та ОСОБА_1 виникли спірні правовідносини через невиконання останнім умов зазначеного контракту.

Таким чином, суд зауважує, що у Національної академії Національної гвардії України наявне право на звернення з позовом до відповідача про стягнення витрат за його утримання у навчальному закладі, а тому заявлені у відзиві вимоги відповідача щодо повернення чи залишення без розгляду позовної заяви з підстав її подання неналежним позивачем, суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначений висновок узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у справі № 560/1341/19 від 19.11.2020.

Щодо тверджень відповідача про те, що під час навчання та розірвання контракту відповідач мав статус учасника бойових дій та на нього поширювалися положення Закону України Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей, що підтверджується посвідченням ветерана війни-учасників бойових дій серії НОМЕР_1 від 17.05.2018 року, суд зазначає наступне.

Так, статтею 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) встановлено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Гарантії щодо надання державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, на відповідача як учасника бойових дій поширюються, відповідно до частини сьомої та восьмої статті 12 Закону № 3551-XII, якою передбачено, що держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді, зокрема, повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 13 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII) військовослужбовці мають право на навчання (у тому числі на отримання післядипломної освіти) у військових навчальних закладах, відповідних підрозділах підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації військовослужбовців. Військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу після здобуття базової або повної вищої освіти за державним замовленням, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби після проходження ними строку служби, який дорівнює часу їхнього навчання для здобуття попередньої вищої освіти. Іншим категоріям військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби в порядку, визначеному відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року №975 затверджено Порядок та умови надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти (далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 2 Порядку №975 державна цільова підтримка надається у вигляді:

1) повної оплати навчання за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів у разі зарахування вступників на навчання за державним (регіональним) замовленням відповідно до цих Порядку та умов, а також умов та правил прийому на навчання до закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти на відповідний рік (далі - умови та правила прийому);

2) часткової оплати навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів шляхом надання особам, зарахованим на навчання за рахунок коштів фізичних і юридичних осіб, пільгових довгострокових кредитів для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти;

3) першочергового переведення здобувачів освіти, зарахованих відповідно до умов та правил прийому на навчання на підставі угод, укладених з фізичною або юридичною особою, на навчання на місцях державного (регіонального) замовлення у державних або комунальних закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, що одержані за рахунок перерозподілу закладом професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти або відповідним державним замовником наявних обсягів державного (регіонального) замовлення;

4) соціальної стипендії - для осіб, які навчаються за державним або регіональним замовленням за денною формою навчання, згідно з Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1045;

5) безоплатного забезпечення підручниками - за рахунок бібліотечного фонду відповідного закладу освіти;

6) безоплатного доступу до Інтернету, систем баз даних у державних та комунальних закладах освіти;

7) безоплатного проживання в учнівських та студентських гуртожитках або проживання у студентських гуртожитках з пільговою оплатою - для осіб, які навчаються за денною формою навчання.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 975 державна цільова підтримка надається особам, зазначеним у пункті 1 цих Порядку та умов, у вигляді: повної оплати навчання для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти за певним освітньо-кваліфікаційним рівнем (рівнем вищої освіти) за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів - у разі зарахування на місця державного (регіонального) замовлення відповідно до умов та правил прийому (з урахуванням квот, установлених відповідно до законодавства); пільгових довгострокових кредитів для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти; першочергового переведення здобувачів освіти, зарахованих відповідно до умов та правил прийому на навчання на підставі угод, укладених з фізичною або юридичною особою, на навчання на місцях державного (регіонального) замовлення у державних або комунальних закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, що одержані за рахунок перерозподілу закладом професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти або відповідним державним замовником наявних обсягів державного (регіонального) замовлення; соціальної стипендії для осіб, які навчаються за державним або регіональним замовленням за денною формою навчання; безоплатного забезпечення підручниками - за рахунок бібліотечного фонду відповідного закладу освіти; безоплатного доступу до Інтернету, систем баз даних у державних та комунальних закладах освіти.

Особам, зазначеним у підпунктах 1-4 пункту 1 цих Порядку та умов, які навчаються за денною формою навчання, державна цільова підтримка на проживання в учнівських та студентських гуртожитках надається у вигляді безоплатного проживання.

З огляду на вказані норми, вказаний Порядок № 975 визначає механізм надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються у державних або комунальних закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, зокрема, особам, визнаним учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни, постраждалими учасниками Революції Гідності відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Вказана державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді, зокрема, повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Таким чином, на час вступу відповідача до Національної академії Національної гвардії України він мав статус учасника бойових дій і на нього поширювались гарантії, передбачені частиною 7 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та частиною 17 статті 44 Закону України "Про вищу освіту".

Однак статус учасника бойових дій та гарантії держави щодо забезпечення державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах не надають відповідачу права не відшкодовувати витрати держави, пов`язані з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що кошти які просять стягнути позивачі не є вартістю навчання (освіти), а є вартістю утримання у навчальному закладі, а відтак підлягають відшкодуванню.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 під час навчання у Національній академії Національної гвардії України в частині суми 46 492 грн. 49 коп. з яких: предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 496, 80 грн; медикаменти та перев`язувальні матеріали - 1 905, 46 грн; продукти харчування - 34 308; оплата теплопостачання - 4 454, 43 грн; оплата водопостачання та водовідведення - 2 182, 80 грн; оплата електроенергії - 3 135, 43 грн; оплата послуг (крім комунальних) - 8, 64грн, підлягають відшкодуванню відповідачем на користь Національної академії Національної гвардії України.

При цьому, суд зауважує, що оскільки відповідачем сплачено у добровільному порядку на рахунок академії 100,00 грн., стягненню з відповідача на користь Національної академії Національної гвардії України підлягають кошти у розмірі 46 392 грн. 49 коп. ( - 100,00 грн).

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи позивачі витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не понесли, підстави для стягнення судових витрат на їх користь з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, майдан Захисників України, 3, ), Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця,10, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 27.07.2019 року по 09.12.2020 року у розмірі 46 392 грн. 49 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська