Справа № 260/1720/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2021 року м. Ужгород№ 260/1720/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю.,розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просить:1. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови в переході на пенсію державного службовця згідно ЗУ «Про державну службу» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перевести (здійснити перехід) пенси ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на пенсію державного службовця; 2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з січня 2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З метою переходу на інший вид пенсії він звернувся до органу Пенсійного фонду України із відповідною заявою, однак у задоволенні такої було відмовлено з мотивів не поширення дії Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 на посадових осіб органів місцевого самоврядування. Вказану відмову вважає протиправною та такою, що суперечить Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування та Прикінцевим та перехідним положенням Закону України «Про державну службу», оскільки на момент звернення у нього було 18 років трудового стажу посадової особи органу місцевого самоврядування.

10 червня 2021 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Так, зокрема, зазначив, що з 01 травня 2016 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсій та отримують пенсії на загальних підставах, за виключеннями тих, які станом на 01.05.2016 займали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України. Норми вказаного законодавчого акту не поширюються на посадових осіб органів місцевого самоврядування. З огляду на що вважає, що у позивача відсутнє право на отримання пенсії державного службовця.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується сторонами, що з 01.01.2017 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 28 січня 2021 року ОСОБА_1 письмово звернувся до Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою №776/8 про перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу».

26 лютого 2021 р. відділом обслуговування громадян №8 Головного управління ПФУ в Закарпатській області розглянуто звернення, що подано згідно Закону України «Про звернення громадян» та надано ОСОБА_1 відповідь, викладену у листі № 0700-0211-8/8131, про відсутність підстав в переході з одного виду пенсії на інший із огляду на відсутність у позивача стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад держслужбовців

Не погоджуючись із зазначеним рішенням органу Пенсійного фонду України, вважаючи його таким, що порушує передбачене законодавством право на пенсію, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини виникли з приводу відмови органу Пенсійного фонду України перевести позивача на інший вид пенсії, зокрема, пенсію державного службовця.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закону №889), яким врегульовано, в т.ч. питання пенсійного забезпечення державних службовців.

За нормами ст. 90 Закону №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Поряд з цим, згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, законодавством збережено право на спеціальне пенсійне забезпечення виключно для державних службовців, які станом на 01 травня 2016 року займали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року регулювалися нормами ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон №3723).

Так, ч. 1 зазначеної статті передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, необхідною умовою для отримання вказаного виду пенсії є наявність у особи спеціального стажу на посадах державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та спеціальними актами Кабінету Міністрів України.

При цьому державною службою в Україні в розумінні норм ст. 1 Закону №3723 є професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до Трудової книжки, загальний трудовий стаж на посаді Есенського сільського голови Ужгородського району становить більш як 18 років, на якій ОСОБА_1 безперервно перебуваю починаючи з 17.04.2002 року (запис № 11 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 ) по 27.11.2020 року. Дана посада відноситься до посад органів місцевого самоврядування.

На думку відповідача, вказана посада не віднесена до посад державної служби, оскільки є посадою органу місцевого самоврядування.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001 (далі - Закон №2493).

Служба в органах місцевого самоврядування, відповідно до ст. 1 Закону №2493, це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування, в розумінні ст. 2 Закону №2493, є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493, дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (чинним до 01.05.2016 року, тобто в період проходження позивачем служби в органі місцевого самоврядування) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Так, п. 2 зазначеного вище Порядку передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), в тому числі, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Вказане кореспондується також з положеннями п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016.

Посада сільського голови , яку позивач займав з 2002 року по момент звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою, ст. 14 Закону №2493 віднесена до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування. А тому суд вважає, що період трудової діяльності на такій (що станом на 01.05.2016 становив повних 14 років) підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

До такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 26 червня 2018 року у справі № 735/939/17 та 22 листопада 2018 року у справі №500/6640/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не заявляє наявність будь-яких інших підстав для відмови ОСОБА_1 переведенні на пенсію державного службовця, окрім неможливості зарахувати стаж роботи в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи те, що станом на 01 травня 2016 року ОСОБА_1 займав посаду, що віднесена до посад, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби, мав більше 10 років такого стажу, суд вважає, що позивач має право на отримання пенсії в порядку, передбаченому ст. 37 Закону №3723.

Окрім того, суд вважає, що на момент звернення до відповідача із заявою про переведення його на пенсію державного службовця ним дотримано умов, встановлених ст. 37 Закону №2493, в частині досягнення мінімально необхідного віку, наявності достатнього страхового стажу (загального - більше 40 років та спеціального - більше 10 років (станом на 01.05.2016)), а тому орган Пенсійного фонду України протиправно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його заяви.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З матеріалів справ вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до органу Пенсійного фонду України 28 січня 2021 року, а тому, враховуючи вимоги ст. 45 Закону, позивач має право на переведення на пенсію державного службовця з цієї дати.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, про що в матеріалах справи міститься доказ Квитанція № 38965 від 06.05.2021 р. Таким чином, необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в переході на пенсію державного службовця згідно із Законом України "Про державну службу".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перевести пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» з 28 січня 2021 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору