Справа № 580/2634/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2634/20 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпродукт" до Запорізької обласної державної адміністрації та Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної державної адміністрації, Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати розпорядження Запорізької обласної державної адміністрації від 30 квітня 2020 року № 90-д "Про відмову у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ "Агрохімпродукт" відповідно до заяви від 18 лютого 2020 року № 0164;

- визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області щодо надання відмови у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ "Агрохімпродукт" згідно заяв до Запорізької ОДА від 09 грудня 2019 року № 1013/02.1-24 (опис ЦНАП 206_1028_2019) та відповідно до заяви від 18 лютого 2020 року № 1064;

- зобов`язати Запорізьку обласну державну адміністрацію прийняти рішення про видачу товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохімпродукт" дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідно до заяви 18 лютого 2020 року № 0164 та здійснити подальше оформлення такого дозволу у порядку та строки, визначені відповідно до вимог чинного законодавства України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано розпорядження Запорізької обласної державної адміністрації від 30 квітня 2020 року № 90-д.

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області щодо не прийняття рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ "Агрохімпродукт" згідно заяв до Запорізької ОДА від 09 грудня 2019 року № 1013/02.1-24 (опис ЦНАП 206_1028_2019) та відповідно до заяви від 18 лютого 2020 року № 1064.

- зобов`язано Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області прийняти рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ "Агрохімпродукт" згідно заяв до Запорізької ОДА від 09 грудня 2019 року № 1013/02.1-24 (опис ЦНАП 206_1028_2019) та відповідно до заяви від 18 лютого 2020 року № 1064 з урахуванням висновків суду.

- зобов`язано Запорізьку обласну державну адміністрацію повторно розглянути заяву 18 лютого 2020 року № 0164 та прийняти рішення щодо видачі товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохімпродукт" дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідно до рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та з урахуванням висновку суду.

Додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року заяву ТОВ «Агрохімпродукт» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №580/2634/20 щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агрохімпродукт () судові витрати за надану правову допомогу в сумі 3585 грн. 50 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обласної державної адміністрації () на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агрохімпродукт () судові витрати за надану правову допомогу в сумі 3585 грн. 50 коп.

В стягненні решти суми витрат за надану правову допомогу - відмовлено.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Свої доводи обгрунтовує тим, що дана справа є нескладною та не потребує великого обсягу витрачення адвокатом часу на надання правової допомоги та прийняття участі у судових засіданнях.

У наданих до суду письмових поясненнях щодо апеляційної скарги представник Запорізької обласної державної адміністрації вказує на те, що позивач не надав докази, які в підтверджували кількість затраченого часу на підготовку позовної заяви. Зауважує на необгрунтованості розрахунку в частині підготовки адвокатських запитів, клопотань та заяв, оскільки до відповідачів жодних клопотань чи заяв не надходило.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обгрунтовує тим, що додаткове рішення у даній справі є таким, що не підлягає скасуванню, а доводи апелянта є необгрунтованими та підлягають відхиленню.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши позивача та його представника, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1,2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 2040/5858/18.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Агрохіпродукт» та адвокатським Бюро «Архипенка» в особі Архипенка О.А. укладено договір № 02/12-2018 від 01 грудня 2018 року про надання правової допомоги.

Також, 30 червня 2020 року між ТОВ «Агрохіпродукт» та адвокатським Бюро «Архипенка» в особі Архипенка О.А. укладено договір № 30-06-2020 про надання правничої (правової) допомоги.

Згідно абзацом 3 п. 1.4 Розділу 1 передбачено, що оплата послуг адвокатського бюро у цій справі здійснюється наступним чином: сума 20000 грн. сплачується клієнтом у вигляді гонорару за витрачений час на підготовку заяв та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції. Сума в розмірі 10000 грн. оплачується клієнтом у вигляді гонорару успіху, за вирішення спору в суді першої інстанції на користь ТОВ «Агрохіпродукт», згідно умов виставленого інвойсу.

Відповідно до п. 2.1 договору, за надання правової допомоги за цим договором, сторони встановили фіксовану суму в розмірі 30000грн.

Відповідно до розрахунку до даного договору та акту виконаних робіт здійснено розрахунок судових витрат наданих послуг, які здійснюється у наступних формах, а їх оплата здійснюється у відповідних розмірах, всього 30000грн.: 1) консультування 1год.30хв. 1500грн. (1000грн. год.); вивчення матеріалів відмови - 2год.30хв. 2500грн. (1000грн. год.); вивчення судової практики - 1год.30хв. 1500грн. (1000грн. год.); підготовка позовної заяви - 12год. 12000грн. (1000грн. год.); підготовка адвокатських запитів - 2год.30хв. 2500грн. (1000грн. год.); представництво у судових засіданнях - 5год. 10000грн. (2000грн. год.).

На підтвердження сплати за договором про надання правничої допомоги подано платіжні доручення № 15363 від 30 вересня 2020 року на суму 20000грн. та № 16823 від 11.12.2020 на суму 10000грн.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 120/3929/19-а.

Матеріали справи свідчать, що відповідачі заперечували проти задоволення заяви про стягнення судових витрат з підстав того, що сума в розмірі 30000 грн. є не обгрунтованою, оскільки справа є нескладною.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі їх видів наданих послуг, деталізація яких наведена в акті прийому-передачі послуг, з урахуванням заперечень відповідачів та доводів апеляційної скарги щодо їх співмірності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, витрати за правничу допомогу в частині пов`язаній з консультуванням, вивченням матеріалів відмови, вивченням судової практики, підготовкою позовної заяви є лише частково обгрунтовані, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно матеріалів справи саме адвокат О. Архипенко приймав безпосередню участь у публічних обговореннях питання щодо видачі дозволу та інших питаннях, а тому витрати часу в даній частині є значно завищені.

Щодо участі в судових засіданнях останні у відповідності до журналів судових засідань тривали: 28 жовтня 2020 року 10хв.; 02 грудня 2020 року 1год. 7хв.; 08 грудня 2020 року 1год. 28 хв. (загальний обсяг витраченого часу 2 год. 45хв.)

Таким чином, з урахуванням розрахунку адвоката (2000грн. год), участь у судових засідань 5500грн. При цьому, колегія погоджується з твердженням суду про те, що дана сума також завищена, оскільки за інші види правової домоги оплата здійснювалась у розмірах 1год. - 1000грн., а тому обгрунтованою є сума 2750грн.

Здійснивши системний аналіз наведених вище доказів понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу у їх співвідношенні до тривалості розгляду справи, складності правовідносин та обсягу вчинених представником позивача дій для забезпечення юридичного представництва інтересів, судова колегія приходить до висновку про те, що розмір стягнутих судом першої інстанції за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь ТОВ «Агрохімпродукт» витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним та обґрунтованим.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області - залишити без задоволення, а додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено "05" липня 2021 року.