Справа № 320/10375/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління державної охорони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної охорони України та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління державної охорони України та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дії Управління державної охорони України та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області при здійсненні перерахунку пенсії протиправними; зобов`язання Управління державної охорони України надати довідку про розмір грошового забезпечення, яка включає: оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням; процентну надбавку за вислугу років; надбавку за роботу з таємними носіями, документами; надбавку за інформаційно-аналітичне забезпечення; надбавку за особливо важливі завдання; надбавку за спеціальні звання чи державну охорону в розмірах, установлених законодавством та премію, починаючи з 01.01.2018; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, починаючи з 01.01.2018, здійснити перерахунок пенсії за вислугу років без обмеження максимального її розміру, виходячи з максимального розміру пенсії 89% від суми грошового забезпечення, яка включає: оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним званням); процентну надбавку за вислугу років; надбавку за роботу з таємними носіями, документами; надбавку за інформаційно-аналітичне забезпечення; надбавку за особливо важливі завдання; надбавку за спеціальне звання чи державну охорону в розмірах, установлених законодавством та премію, виплатити різницю між нарахованою та сплаченою пенсією, з урахуванням компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Державної охорони України щодо не складання та не надання оновленої довідки про грошове забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував на час звільнення із Збройних Сил України. Зобов`язано Управління Державної охорони України скласти і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка включає: оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням; процентну надбавку за вислугу років; набавку за роботу з таємними носіями, документами; надбавку за інформаційно-аналітичне забезпечення; надбавку за особливо важкі завдання; надбавку за спеціальне звання чи державну охорону в розмірах, установлених законодавством та премію, станом на 05 березня 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Управління Державної охорони України подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також апеляційну скаргу було подано позивачем, в якій останній просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. Апелянт зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права й порушенням норм матеріального права. Апелянт зазначив, що позовні вимоги обгрунтовано тим, що при здійсненні перерахунку пенсії у 2018 році відповідачами було порушено вимоги Закону №2262-ХІІ. Зокрема на думку апелянта дії УДО України суперечать нормам Закону, оскільки при складанні довідки про розмір грошового забезпечення в якій зазначено зміни розміру грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії він не врахував додаткові його складові.

Також позивачем подано заперечення на апеляційну скаргу УДО України, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з підстав викладених у апеляційній скарзі УДО України.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Оскільки апеляційні скарги подані на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків

З матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в органі ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Згідно з перерахунком пенсії по пенсійній справі № станом на 06 листопада 2008 року, пенсія позивача обчислена з 30.08.2008 і складалася з наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 1890 грн 00 коп.; оклад за військове звання - 135 грн 00коп.; процентна надбавка за вислугу років 40% - 810грн 00 коп.; середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. - 3175 грн 87 коп. (робота з таємними виробами, носіями, документами (фіксована сума); надбавка за особливо важливі завдання %; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення %; надбавка за спец. завдання чи держ. охорону %; премія %); всього - 6010 грн 87коп. Основний розмір пенсії: 89 % грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі: 5349 грн 67 коп. Вид підвищення або надбавки до пенсії: 2 категорія ЧАЕС (під час служби) - 74 грн 70 коп. Підсумок пенсії (з надбавками) - 5424 грн 37 коп.

У квітні 2018 року, внаслідок зміни грошового забезпечення відповідних категорій осіб, відповідно до постанови КМ України від 21.02.2018 року №103, позивачу органом пенсійного фонду було проведено перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2018 року. Пенсію позивача було перераховано виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення, вказаного у довідці від 30.03.2018 №2-6-129, що надійшла від УДО України ( а.с. 51).

Позивач звернувся із заявою від 03.08.2020 до УДО України щодо надання нової довідки до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії і виплати призначеної йому пенсії за посадою, аналогічною до тієї, яку він займав до звільнення з військової служби із зазначенням усіх додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших складових, станом на 05.03.2019.

Листом від 30 серпня 2020 року №2/6-958 УДО України повідомило позивача, що надіслало до ГУ УПФУ у Київській області довідку від 31.08.2020 №2/6-1491 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

У вересні 2020 року позивачем було подано заяву до ГУ УПФУ у Київській області про перерахунок пенсії згідно довідки, однак листом від 13.10.2020 відповідач поінформував про те, що рішення Кабінету Міністрів України про проведення перерахунку пенсій призначених згідно Закону України №2262-ХІІ не приймалося, а тому підстави для проведення перерахунку за довідкою, наданою Департаментом кадрового забезпечення УДО України від 31.08.2020 за №2/6-1491, відсутні.

Позивач не погоджуючись з діями відповідачів звернувся до суду із позовом.

З приводу даних спірних правовідносин колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Щодо позовних вимог про визнання дії Управління державної охорони України при здійсненні перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання Управління державної охорони України надати довідку про розмір грошового забезпечення, яка включає: оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням; процентну надбавку за вислугу років; надбавку за роботу з таємними носіями, документами; надбавку за інформаційно-аналітичне забезпечення; надбавку за особливо важливі завдання; надбавку за спеціальні звання чи державну охорону в розмірах, установлених законодавством та премію, починаючи з 01.01.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Вимогами частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.

У частині 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ зазначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 63 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, саме Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

13.02.2008 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

У пункті 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 зазначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

У Додатку 2 до Порядку № 45 наявна форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Зокрема, зміни внесені постановою №103 до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними.

Отже, з 05.03.2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Проте, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Так, станом на 03.05.2019 пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином на УДО України покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

У п. 23 Порядку №3-1 зазначено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії (п. 24 Порядку №3-1).

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, отже саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року було залишено без змін.

Відповідно до вимог статей КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що УДО України було зобов`язано скласти і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення, яка включає додаткові складові, станом на 05 березня 2019 року.

Як свідчать матеріали справи, після звернення позивача із заявою від 03.08.2020, УДО України було складено довідку від 31.08.2020 №2/6-1491 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

Листом від 31.08.2020 УДО України направило на адресу ГУ ПФУ у Київській області довідку від 31.08.2020 №2/6-1491 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

Вказані обставини свідчать про те, що УДО України було виконано свій обов`язок, складено відповідну довідку та направлено до територіального ГУ ПФУ у Київській області, а тому підстави для визнання протиправною бездіяльність Управління державної охорони України, що пов`язана із не наданням до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області довідки про розмір грошового забезпечення та зобов`язання Управління державної охорони України підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, яка включає додаткові види грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року - відсутні.

При цьому колегія суддів зазначає, що правомірність довідки УДО України від 31.08.2020 №2/6-1491 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 та її складових не є предметом судового розгляду в межах даної адміністративної справи. У зв`язку з цим, судом не дається оцінка правомірності такої довідки та її складових, які можуть бути предметом судового розгляду в межах іншої адміністративної справи за позовом позивача на загальних підставах.

Фактично у позовній заяві позивач зазначив, що не погоджується з діями відповідачів щодо зменшення з 2018 року розміру його пенсії, шляхом зміни складових для її обчислення та проведення неповної виплати належних йому сум.

Проте колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання дії Управління державної охорони України при здійсненні перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання Управління державної охорони України надати довідку про розмір грошового забезпечення, яка включає: оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням; процентну надбавку за вислугу років; надбавку за роботу з таємними носіями, документами; надбавку за інформаційно-аналітичне забезпечення; надбавку за особливо важливі завдання; надбавку за спеціальні звання чи державну охорону в розмірах, установлених законодавством та премію, починаючи з 01.01.2018, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, а саме видання довідки від 30.03.20218 №2/6-129 на підставі якої було здійснено перерахунок пенсії позивача у 2018 року, УДО України діяло на підставі чинних тоді норм Постанови №103.

Суд першої інстанції приймаючи рішення в частині позовних вимог спрямованих до УДО України вказаних обставин не врахував.

У зв`язку з наведеними обставинами колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог спрямованих до УДО України та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині позовних вимог.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, починаючи з 01.01.2018 здійснити перерахунок за вислугу без обмеження максимального її розміру, виходячи з максимального розміру пенсії 89% від суми грошового забезпечення, яка включає: оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним званням); процентну надбавку за вислугу років; надбавку за роботу з таємними носіями, документами; надбавку за інформаційно-аналітичне забезпечення; надбавку за особливо важливі завдання; надбавку за спеціальне звання чи державну охорону в розмірах, установлених законодавством та премію, виплатити різницю між нарахованою та сплаченою пенсією, з урахуванням компенсації втрати частини доходів, колегія суддів зазначає наступне.

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем фактично не було розглянуто його заяву про перерахунок пенсії на підставі нової довідки про грошове забезпечення, а безпідставно відмовлено у поновленні порушених прав.

Колегія суддів зазначає, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (пункт 2 Порядку № 45).

Згідно пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З аналізу наведених норм щодо порядку проведення перерахунку пенсій вбачається наступна послідовність дій:

- уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення;

- Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України;

- Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки;

- довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено чинним нормативно-правовим актом.

З урахуванням викладеного та враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

З матеріалів справи встановлено, що у вересні 2020 року позивачем було подано заяву до ГУ УПФУ у Київській області про перерахунок пенсії згідно довідки, однак листом від 13.10.2020 відповідач поінформував про те, що рішення Кабінету Міністрів України про проведення перерахунку пенсій призначених згідно Закону України №2262-ХІІ не приймалося, а тому підстави для проведення перерахунку за довідкою, наданою Департаментом кадрового забезпечення УДО України від 31.08.2020 за №2/6-1491, відсутні.

Отримавши вказану довідку та заяву позивача Головне управління ПФУ було зобов`язане здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі поданих документів у відповідності до ст.ст. 43, 51, 63 Закону України № 2262-ХІІ, однак вказаних дій не здійснило.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку за для захисту прав позивача слід вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними дії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та подальшу виплату позивачу пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, виходячи з грошового забезпечення, визначеного довідкою УДО України від 31.08.2020 за №2/6-1491, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанови КМУ від 30.08.2017 року №704.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційних скарг позивача та відповідача є суттєвими і свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірне застосування ним норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення рішення.

Щодо стягнення судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ, у сумі 10000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували у встановленому законом порядку витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, витрати не підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат,пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

В даному випадку, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги від 15.10.2020 №15/10/2020, додаток до договору про надання правової допомоги; акт надання правової допомоги від 01.12.2020.

Водночас, як зазначив суд першої інстанції доказів на підтвердження здійснення позивачем оплати гонорару чи інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, до суду першої інстанції надано не було.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що дійсно станом на час ухвалення оскаржуваного рішення у матеріалах справи були відсутні докази оплати послуг правової допомоги.

При цьому долучені до апеляційної скарги копії квитанцій про сплату витрат на правову допомогу колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки такі були відсутні у матеріалах справи під час прийняття оскаржуваного рішення.

Обґрунтованих пояснень з приводу не надання вказаних доказів до суду першої інстанції до прийняття оскаржуваного рішення, апелянтом не наведено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для відшкодування позивачу витрати на правову допомогу.

Доводи наведені позивачем у апеляційній скарзі в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Державної охорони України - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Визнати протиправними дій та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та подальшу виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум, виходячи з грошового забезпечення, визначеного довідкою Управління Державної охорони України від 31.08.2020 за №2/6-1491, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанови КМУ від 30.08.2017 року №704.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких