Справа № 440/3617/21
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/3617/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Оніщенко В.В.

представника відповідача Лазурович С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Полтавській області щодо відмови позивачу у списанні боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та єдиному податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області вчинити дії щодо визнання безнадійним та списання боргу позивача по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 2151,91 грн, у тому числі штрафу у розмірі 334,51 грн та пені у розмірі 1817,40 грн та по єдиному податку в розмірі 5105,24 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

12.04.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач; ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Полтавській області (далі - відповідач; ГУ ДПС в Полтавській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 19.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/3617/21, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 30 квітня 2021 року суд вирішив перейти до розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Аргументи учасників справи

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що відповідач протиправно, як на їх думку, відмовив їй у списанні податкового боргу, визначеного у податковій вимозі від 09.12.2020 №Ф-25530-13/8121. За твердженням позивача, з серпня 2014 року, у зв`язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції, з огляду на загрозу життю та здоров`ю, вона виїхала з місця постійного проживання м. Алчевськ Луганської області до м. Горішні Плавні Полтавської області. З урахуванням наведеного, позивач вважала, що визначена у спірній податковій вимозі сума податкового боргу має бути списана як безнадійна на підставі сертифіката Полтавської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

У наданому до суду 11.05.2021 відзиві відповідач позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначив, що 04.05.2016 ФОП ОСОБА_1 на момент перебування на обліку в Старобільській ДПІ Старобільського управління ГУ ДПС у Луганській області прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності, заборгованість на момент такого рішення становила: зі сплати єдиного внеску 683,66 грн; по єдиному податку 5105,24 грн. Вказана заборгованість не визнана Старобільською ДПІ Старобільського управління ГУ ДПС у Луганській області неправомірною. При цьому відповідач зауважив, що 10.02.2017 ОСОБА_1 повторно проведено реєстрацію підприємницької діяльності, і її взято на облік як платника податків у Горішньоплавнівській ДПІ ГУ ДПС в Полтавській області. Станом на 01.01.2017 в інтегрованій картці платника було відображено недоїмку по єдиному внеску 683,66 грн та по єдиному податку у розмірі 5105,24 грн. 14.07.2020 позивачем сплачено податковий борг з єдиного внеску, внаслідок чого відповідачем нараховано штрафну санкцію та пеню та винесено рішення про застосування штрафних санкцій в розмірі 335,85 грн та нараховано пені у сумі 1817,40 грн за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Станом на 30.04.2021 в ІКПП у ФОП ОСОБА_1 борг по єдиному внеску складає 852,15 грн, із урахуванням переплати на 19.01.2020 в сумі 1299,76 грн. Вказував, що при розгляді сертифікату Полтавської торгово-промислової палати від 04.02.2021 №5301-21-0143 про форс-мажорні обставини, що наданий ОСОБА_1 щодо боргу по єдиному внеску за період з 20.04.2014 по 20.05.2016, було встановлено, що у ньому наявне посилання на пп 100.4 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, якими передбачено розстрочення/відстрочення податкового боргу, а не його списання. А тому правових підстав для списання податкового боргу позивача зі сплати єдиного внеску у податкового органу не було.

Ухвалою суду від 30.04.2021 заперечення Головного управління ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

В судовому засіданні 24.05.2021 протокольною ухвалою судом здійснено заміну відповідача ГУ ДПС в Полтавській області () та відокремлений підрозділ ГУ ДПС в Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрована як фізична особа - підприємець з 27.04.2010. У період з 27.04.2010 позивач перебувала на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Луганській області (м. Алчевськ).

У подальшому з 04.05.2016 ФОП ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням. 10.02.2017 року ФОП ОСОБА_1 повторно проведено реєстрацію її підприємницької діяльності.

10.02.2017 ФОП ОСОБА_1 взято на облік як платника податків у Горішньоплавнівській ДПІ ГУ ДПС в Полтавській області.

Вищевказані обставини сторонами не заперечуються.

Станом на 10.02.2017 згідно інтегрованої карти платника податків заборгованість зі сплати єдиного внеску становила 683,66 грн. Ця заборгованість виникала із нарахувань по строку сплати на 10.02.2014 в сумі 683,66 грн, згідно поданого звіту від 04.02.2014 за 2013 рік /а.с. 69-70/.

14.07.2020 позивачем самостійно погашено заборгованість по єдиному внеску /а.с. 53/.

У зв`язку з цим, податковим органом на підставі Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №449 від 20.04.2015 нараховано штрафну санкцію та пеню; винесено рішення від 02.11.2020 про застосування штрафної санкції у розмірі 335,85 грн та пені у сумі 1817,40 грн.

Станом на 30.11.2020 згідно інтегрованої картки платника податків заборгованість зі сплати єдиного внеску становила 2151,91 грн.

Станом на 28.02.2021 в ІКПП ФОП ОСОБА_1 борг по єдиному внеску складає 852,15 грн, із врахуванням переплати на 19.01.2020 у сумі 1299,76 грн.

З 10.02.2017 по теперішній час платник податків ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

В зв`язку перереєстрацією інтегрована картка платника податків по єдиному внеску була передана з ГУ ДПС в Луганській області на облік до ГУ ДПС у Полтавській області, в якій рахувалась заборгованість по єдиному податку в сумі 5105,24 грн, що виникала за рахунок щомісячних нарахувань.

19.02.2021 року позивач звернулась до Головного управління ДПС у Полтавській області із заявою від 15.02.2021 про списання податкового боргу, до якої додала копії сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №№5301-21-0143, 5301-21-0168, виданих 04.02.2021 Полтавською торгово-промисловою палатою.

Листом від 16.03.2021 №8075/6/16-31-13-05-18 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що при розгляді сертифікату Полтавської торгово-промислової палати від 04.02.2021 №№5301-21-0143, 5301-21-0168 про форс-мажорні обставини, що наданий ОСОБА_1 щодо боргу по єдиному внеску за період з 20.04.2014 по 20.05.2016 встановлено, що у ньому наявне посилання на пп 100.4 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, якими передбачено розстрочення/відстрочення податкового боргу, а не його списання. Зазначив, що для отримання розстрочення/відстрочення податкового боргу керуючись пп 100.4 100.5 статті 100 Податкового кодексу України ОСОБА_1 необхідно подати пакет документів. А відповідно до частини 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" надання рострочення/відстрочення боргу по єдиному внеску не передбачено.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач оскаржила їх до суду.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Главою І "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" розділу XIV "Спеціальні податкові режими" Податкового кодексу України встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу право юридичної особи чи фізичної особи-підприємця самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Також, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи № 406-VII від 04 липня 2013 року були внесені зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі Закон №2464-VI) та Податкового Кодексу України, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, було передано до органів доходів і зборів.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2464-VI дія цього закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст. 1 Закону № 2464-VI).

Платниками єдиного внеску згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

На підставі частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно зі статтею 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів та підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення.

Як визначено пунктом 101.1 статті 101 Податкового кодексу України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок виникнення та списання безнадійного податкового боргу регламентується пунктом 14.1.11 частини 14.1 статті 14, статті 101 Податкового кодексу України, Наказом Міністерства доходів і зборів України "Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків" від 10 жовтня 2013 року № 577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року №1844/24376 (далі - Порядок № 577).

У відповідності до пункту 14.1.11 частини 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Відповідно до норм пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном "безнадійний" розуміється: податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; 720 днів перебуває у розшуку; податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом; податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин); податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II Порядку № 577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 розділу II Порядку такий факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України; уповноваженими органами іншої держави, які легалізовані консульськими установами України, - у разі настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території такої держави; рішеннями Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях України, затвердженими Верховною Радою України, або рішеннями Кабінету Міністрів України про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, посухи, пожежі та інших видів стихійного лиха, у тому числі рішеннями щодо визначення окремих місцевостей потерпілими від несприятливих погодних умов, які спричинили втрату врожаю сільськогосподарських культур в обсягах, що перевищують 30 відсотків середнього врожаю за попередні п`ять календарних років; рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад - у випадках, встановлених Кодексом; висновками інших органів, уповноважених згідно із законодавством засвідчувати форс-мажорні обставини.

Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформлюється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Отже, списанню податкового боргу (за наявності певних обставин) передує процедура звернення платника податку до податкового органу з письмовою заявою, разом із необхідним пакетом документів.

Указом Президента України від 14.04.14 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.14 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Розпорядженням від 30.10.14 №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить у тому числі і м. Алчевськ (Алчевська міська рада) Луганської області.

Крім того, згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.15 №1275-р, м. Алчевськ (Алчевська міська рада) Луганської області віднесено до населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Верховною Радою України прийнято Закон від 02.09.14 №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", статтею 10 якого визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Висновки щодо правозастосування

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджувала про наявність підстав для визнання її боргу із єдиного внеску за період з 20.04.2014 по 20.07.2016, з єдиного податку за період з 20.04.2014 по 20.05.2016 безнадійним на підставі сертифікату Полтавської торгово-промислової палати від 04.02.2021 №5301-21-0143 та №5301-21-0168.

Оцінюючи наведенні доводи позивача, суд виходить з такого.

Як зазначено представником відповідача у відзиві на позов, станом на момент розгляду заяви позивача про списання боргу податковий борг зі сплати ФОП ОСОБА_1 єдиного податку складав 5105,24 грн., що виник за рахунок щомісячних нарахувань за період:

З 01.08.2014 по 31.08.2014 в сумі 198,89 грн;

З 01.09.2014 по 31.12.2014 - 4 міс*226,55 грн 906,20 грн;

З 01.01.2015 по 31.12.2015 12 міс*226,55 грн 2718,60 грн;

З 01.01.2016 по 31.05.2016 5 міс*256,31 грн 1281,55 грн.

Борг по єдиному внеску у позивача виник на підставі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 02.11.2020 №, та час винесення податкової вимоги склав 2151,91 грн, у тому числі штраф у розмірі 334,51 грн та пеня у сумі 1817,40 грн.

Тобто, відповідачем фактично обліковано податковий борг, що виник у період перебування ФОП ОСОБА_1 на обліку як платника податків у Алчевській ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області з податкових зобов`язань із єдиного податку у розмірі 5105,24 грн, штрафів та пені зі сплати єдиного внеску у розмірі 2151,91 грн.

При цьому у цей період місто Алчевськ, де перебувала на обліку позивач, відносилось до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Залученою до матеріалів справи копією сертифікатів №5301-21-0143 та №5301-21-0168 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданих 04.02.2021 Полтавською торгово-промисловою палатою, підтверджено дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період з 20.04.2014 до 20.07.2016 щодо виконання ФОП ОСОБА_1 обов`язку зі сплати єдиного внеску, та у період з 20.04.2014 до 20.05.2016 зі сплати єдиного податку.

З урахуванням наведеного, податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску з фізичних осіб за період з квітня 2014 року по липень 2016 року, з єдиного податку за період з 20.04.2014 до 20.05.2016 має бути визнаним безнадійним в силу положень підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, відповідно до якого під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

У цій справі сторони не мали спору щодо суми податкового боргу, обгрунтованості його виникнення, наявності фактичних підстав для його списання (платник перебував на території проведення антитерористичної операції).

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 19.02.2021 надіслала на адресу Головного управління ДПС у Полтавській області заяву про списання податкового боргу від 15.02.2021, до якої додала копії сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема №№5301-21-0143 та №5301-21-0168, виданих 04.02.2021 Полтавською торгово-промисловою палатою, де зазначено посилання на пп. 100.4 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, що передбачає відстрочення/розстрочення податкового боргу, а не його списання.

Листом від 16.03.2021 №8075/6/16-31-13-05-18 ГУ ДПС в Полтавській області повідомило за результатами розгляду її заяви про списання боргу ОСОБА_1 , що для отримання розстрочення/відстрочення податкового боргу з єдиного податку керуючись пп. 100.4 100.5 статті 100 Податкового кодексу України їй необхідно подати пакет документів. Разом із заявою такий пакет документів ОСОБА_1 не надано.

Крім того у цьому ж листі зазначило, що відповідно до частини 12 статті 9 Закону України №2464-VI відстрочення/розстрочення податкового боргу по єдиному внеску не передбачено.

Дійсно пунктом 100.4-100.5 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Підставою для відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Суд погоджується з відповідачем щодо того, що відповідно до частини 12 статті 9 Закону України №2464-VI відстрочення/розстрочення податкового боргу по єдиному внеску не передбачено.

А тому, очевидно, що у відповідача не було правових підстав вчиняти дії по списанню податкового боргу з єдиного внеску та єдиного податку ФОП ОСОБА_1 на підставі наданих нею сертифікатів Полтавської торгово-промислової палати від 04.02.2021 №№5301-21-0143 та №5301-21-0168.

ГУ ДПС у Полтавській області, відмовляючи в списанні податкового боргу ОСОБА_1 , діяло відповідно положень Податкового кодексу України та Закону України №2464-VI.

В той же час у суду відсутні підстави вважати, що податковий орган відмовить позивачу у списанні податкового боргу за умови дотримання відповідної процедури та подання належних сертифікатів зі вказанням вірних нормативних підстав.

Таким чином, суд не знаходить підстав задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачами судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська 4 м. Полтава ЄДРПОУ ВП №44057192) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31 травня 2021 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков