Справа № 280/1587/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2021 року м. Дніпросправа № 280/1587/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року (головуючий суддя Лазаренко М.С. )

у справі №280/1587/19 за заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, ухваленого за результатами розгляду адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі №280/1587/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

- зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Господарського суду Запорізької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 08-13/46 від 13 грудня 2018 року з 04 грудня 2018 року по 01 січня 2019 року та на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 08-13/3 від 10 січня 2019 року Господарського суду Запорізької області з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2019 року і виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 копійок.

Вказане рішення 04.07.2019 набрало законної сили та 26.07.2019, на його виконання позивачу видано виконавчі листи (а.с. 74).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2019 здійснено процесуальне правонаступництво первинного відповідача - Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (а.с. 80).

07.12.2020 до суду першої інстанції надійшла заява позивачки про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, ухваленого за результатами розгляду адміністративної справи (вх.№59241), яка обґрунтована тим, на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2019 по справі № 280/1587/19 відповідачем досі не виконано. В заяві позивача просить суд відповідно до статті 382 КАС України зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області надати суду звіт про виконання судового рішення до 31.12.2020. Призначити судове засідання для розгляду звіту на 21.12.2020, попередити боржника про те, що в разі неподання звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від 20-ти до 40-ка розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до ч.2 ст.382 КАС України (а.с. 119-121).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, ухваленого за результатами розгляду адміністративної справи №280/1587/19 відмовлено (а.с. 129-130).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлюється судом саме при вирішенні справи по суті, а відтак висновки стосовно наявності або відсутності підстав для встановлення такого контролю визначаються безпосередньо у рішенні суду за результатами розгляду позову. У подальшому питання виконання рішення суду підлягають розгляду та вирішенню в порядку статті 383 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивачкою подано апеляційну скаргу.

Просить ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про встановлення судового контролю. Посилається на те, що стаття 382 КАС України не містить положення про те, що контроль за виконанням рішення встановлюється при вирішенні справи по суті, як це зазначено в ухвалі, що оскаржується. Вказує, що зазначена норма надає можливість суду зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення. Зазначає, що стаття 382 КАС України не відсилає і до статті 372 КАС України, однак суд першої інстанції застосовує статтю 372 КАС України не правильно у даних правовідносинах. Також вказує, що після вирішення публічно-правового спору і набрання рішенням законної сили, суд продовжує відігравати активну роль в реалізації сторонами прав та законних інтересів з приводу захисту яких він ухвалив рішення. Один із механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Відзив на апеляційну скаргу представником відповідача не надано.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали від 09.12.2020 року, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

В адміністративному судочинстві встановлена можливість здійснити судовий контроль за виконанням судових рішень (ст. 382 КАС України).

Так, частина 1 ст. 382 КАС України надає можливість суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що після вирішення публічно-правового спору і набрання рішенням законної сили, суд продовжує відігравати активну роль в реалізації сторонами прав та законних інтересів з приводу захисту яких було ухвалено судове рішення.

Одним із механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового захисту, є судовий контроль.

При цьому, встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду щодо зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Водночас, суд (який прийняв рішення) перевіряючи підстави для встановлення судового контролю має з`ясувати наявність або відсутність об`єктивних обставин, які підтверджують або спростовують доводи заявника про можливість встановлення судового контролю.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що по даній справі (№280/1587/19) виданий виконавчий лист від 26.07.2019 року (а.с. 97-98).

Постановою державного виконавця №60917704 від 20.12.2019 відкрито виконавче провадження (а.с. 99-100).

Водночас, позивачка зазначає, що рішення суду до цього часу не виконано.

При цьому боржник у виконавчому провадженні повідомив листом від 08.11.2020 року №232/08.1 про часткове виконання рішення суду в частині нарахування пенсії стягувачу.

Однак грошові кошти в розмірі 13 651,99грн стягувачу не виплачені.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.03.2020 у задоволенні заяви Заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) Половнікова Р.С. про встановлення способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №280/1587/19 - відмовлено.

Отже, заява про зміну способу виконання рішення суду також не призвела до очікуваного результату, а саме виконання рішення суду, що набуло законної сили.

В ухвалі суду першої інстанції зазначено, що судовий контроль встановлюється судом саме при вирішення справи по суті.

З цього приводу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені в ухвалі від 20.06.2018 року у справі №800/592/17 вказано, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі.

Отже, позивача не позбавлено можливості звернутися із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його не виконання.

Судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові від 31.07.2018 року по справі №235/7638/16-а (адміністративне провадження №К/9901/43354/18) та в ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі №805/516/18-а.

З огляду на те, що у справі №280/1587/19 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2019, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, однак рішення не виконане до цього часу, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає необхідність суду здійснити подальші активні дії щодо захисту прав особи, на користь якої ухвалено рішення.

Так, матеріали справи не містять відповідної інформації щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Отже позивачка потребує подальшого ефективного захисту своїх прав.

Оскільки в силу ч. 1 ст. 382 КАС України судовий контроль може здійснювати суд, який ухвалив рішення, то саме Запорізький окружний адміністративний суд має вирішити питання щодо можливості встановлення судового контролю.

Таким чином, процесуальний закон не надає можливості суду апеляційної інстанції встановити судовий контроль у рішенні, яке апеляційним судом не приймалося. Суд апеляційної інстанції наділений таким правом лише під час прийняття постанови у справі.

Саме такий висновок зазначений в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року (справа №807/2358/15 адміністративне провадження №К/9901/45276/18).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, об`єктивні обставини (матеріали справи) підтверджують, що рішення суду на даний час не виконано, що є об`єктивною обставиною для можливості встановлення судового контролю.

Натомість, в разі існування інших об`єктивних обставин, які б, наприклад, підтверджували виконання рішення суду, то встановлення судового контролю було б недоцільно.

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Задовольняючи апеляційну скаргу щодо встановлення судового контролю, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 800/592/17.

Слід зазначити, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом саме контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що не виконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

З огляду на те, що матеріали справи не містять документального підтвердження, що судом першої інстанції з`ясовані питання щодо встановлення наявності або відсутності об`єктивних обставин, які підтверджують або спростовують доводи заявника про можливість встановлення судового контролю; не з`ясовані питання: чи виконане рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі №280/1587/19 станом на 09.12.2020 року? (якщо виконане, то в якому обсязі?, якщо не виконано, то з яких підстав?), колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції від 09.12.2020 не можна визнати такою, що є законною та обґрунтованою, як того вимагає ст. 242 КАС України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Статтею 320 КАС України встановлені підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що судом першої інстанції порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до прийняття ухвали, яка не відповідає вимогам законності і обґрунтованості, не дозволяє заявнику/позивачу реалізувати своє право щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, тому таку ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому можуть бути підставою для скасування ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 320, 321, 322, 325, 382 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом тридцяти днів з дня отримання постанови відповідно до ст. 329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 11.06.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова