Справа № 140/17617/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/17617/20 пров. № А/857/9168/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

представника позивача Ткачука С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області про визнання дій протиправними та стягнення майнової шкоди,-

суддя в 1-й інстанції Плахтій Н.Б.,

час ухвалення рішення 22.03.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області (далі відповідач) про визнання протиправними дії щодо відмови у поверненні незаконно утриманих з пенсії сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору; стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України 175782,97 грн. майнової шкоди у вигляді недоотриманої пенсії, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з лютого 2015 року по лютий 2018 року включно пенсійний орган стягував щомісяця із суми його пенсії податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, як таке, що визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 27.02.2018 року № 1-р/2018. Проте, до лютого 2018 року вказане положення також було неконституційним, а отже утримання з пенсії було незаконним. У зв`язку з відмовою відповідача повернути незаконно утримані кошти, позивач звернувся до суду.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою його позов задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Луцьке об`єднання управління Пенсійного фонду України Волинської області листом за № 126/В-01 від 20.03.2018 року повідомило позивача, що з березня 2018 року утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору з його пенсії припинено. З лютого 2015 року по лютий 2018 року сума утриманого податку на доходи фізичних осіб становить 161483,53 грн, військового збору 14299,44 грн. На повернення утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору законних підстав немає (а.с. 10).

14.12.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення незаконно утриманих з його пенсії як обов`язкових платежів коштів в сумі 175782,97 грн. (а.с. 11).

У відповідь на дану заяву відповідач листом від 28.12.2020 року за № 04-17/1645 повідомив, що органи Казначейства виконують рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі виконавчих документів. Подана до Управління копія листа Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 126/В-01 від 20.03.2018 року з інформацією про суми відрахованих податків з пенсії не може бути підставою для безспірного списання (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166) до ПК були внесені зміни, які набрали чинності з 01.07.2014 року. Згідно з цими змінами ст. 164 ПК України доповнено новим пунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIIІ до зазначеного підпункту Кодексу внесені нові зміни, що набрали чинності з 01.01.2015 року, згідно з якими оподаткуванню податком підлягали суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 року № 1411-VIIІ, який набрав чинності з 01.07.2016 року, п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України викладено в наступній редакції: «суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати».

Як уже було зазначено вище, відповідно до листа пенсійного органу за період з лютого 2015 року по лютий 2018 року сума утриманого податку на доходи фізичних осіб з пенсії позивача становить 161483,53 грн, військового збору 14299,44 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 року № 1-р/2018 у справі за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абз. 13, 14 п. 32 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абз.1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, протягом 2015-2018 років дії пенсійного органу щодо утримання сум податку з пенсії позивача були правомірними.

Відносно наявності/ відсутності підстав для визнання протиправними дій відповідача, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845 визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до п. 6 вищезазначеного Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства певний перелік документів (заяву про виконання такого рішення, оригінал виконавчого документа, судові рішення про стягнення коштів, оригінал або копію розрахункового документа тощо).

Таким чином, вказаний Порядок не регулює спірні правовідносини, оскільки стосується механізму виконання вже прийнятих рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або боржників, а тому посилання позивача на нього є безпідставними.

Щодо наявності у позивача права на відшкодування шкоди, завданої прийняттям неконституційного законодавчого акта, колегія суддів звертає увагу на те, що з позовних вимог у даній справі вбачається, що позивач фактично просить стягнути невиплачену йому частину пенсії за вислугу років.

Те, що позивач назвав її шкодою, завданою законом, що визнаний неконституційним, жодним чином не змінює правову природу сум, стягнення яких є предметом спору. Дані суми не підпадають під визначення збитків, викладене у статті 22 ЦК України, тому що з обставин справи є зрозумілим, що саме виплати неотриманої частини пенсії вимагає позивач.

В спірний період дії відповідного державного органу щодо утримання сум податку з пенсії за вислугу років, що виплачується на підставі Закону України «Про прокуратуру», були обґрунтованими.

З урахуванням Рішення Конституційного Суду України з 28.02.2018 року утримання з пенсії позивача було припинено. Разом з тим, до ухвалення вказаного Рішення № 1-р/2018 положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК підлягали застосуванню відповідно до чинного на той момент законодавства.

Звернення позивача до відповідача з метою безспірного списання коштів з його рахунків є помилковим, оскільки Управління не є тим суб`єктом, який порушив права чи інтереси позивача. Відповідач у справі лише здійснював розрахунково-касове обслуговування коштів, у вигляді нарахованих сум пенсії позивача, що надходили від пенсійного органу для подальшої їх виплати отримувачу і жодним чином не вирішував питання щодо утримання з перерахованих сум пенсії спірних розмірів ПДФО та військового збору.

Крім того, в даному випадку позивач не звертався до відповідача у встановленому порядку та належними документами щодо повернення йому коштів, а тому дії відповідача щодо відмови у здійсненні такого повернення є правомірними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 140/17617/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. М. Гінда
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 07 липня 2021 року.