Справа № П/320/286/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року № П/320/286/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України до Буковинської митниці Держмитслужби, Управління державної казначейської служби у м. Чернівцях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Державна казначейська служба України, про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України (далі - позивач) до Чернівецької митниці ДФС (далі - відповідач-1), Управління державної казначейської служби у м. Чернівцях (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Державна казначейська служба України (далі - третя особа), в якому позивач просив суд стягнути з Державного бюджету України на користь Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України грошові кошти в розмірі 123 960, 42 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у спірних правовідносинах має місце факт подвійної сплати митних платежів як з боку перевізника (імпортера), так і з боку гаранта (позивача) за один і той же товар, у зв`язку з чим вказана сума підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 20.01.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи - Державну казначейську службу України, призначено судове засідання.

Від представника відповідача-1 через службу діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Стверджував, що при проведенні опитування 28.09.2017, громадянин України ОСОБА_1 (водій перевізника ТОВ «Дунай-Транзіт») не вказав поважних причин щодо порушення терміну транзитного переміщення товару «Машини для сушіння», з використанням книжки МДП № ХН77325876 та не надав жодних підтверджуючих документів про наявність фактів поломки, аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб. В подальшому позивачу було направлено повідомлення про порушення умов перевезення товарів при виконанні операцій МДП, а також претензію щодо необхідності сплати обов`язкових митних платежів. Вказана претензія була задоволена позивачем шляхом сплати відповідних платежів.

Оскільки позивачем як гарантійним об`єднанням було сплачено суму претензії, що є наслідком не завершення перевізником операції МДП, тобто мав місце гарантійний випадок, на думку відповідача-1 подвійної сплати митних платежів не було.

11 березня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року замінено відповідача -1 Чернівецьку митницю ДФС на правонаступника - Буковинську митницю ДФС.

Відповідно до вимог частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом не встановлено випадків, які б перешкоджали розгляду справи без участі сторін, у зв`язку з цим протокольною ухвалою від 11.03.2020 суд постановив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом установлено таке.

Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України зареєстрована в якості юридичної особи 06.04.1995 (запис № 0002029 від 01.03.2005), про що свідчить наявна в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація за кодом в станом на день розгляду справи.

Спільне підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунай-Транзіт» (далі - перевізник) зареєстроване в якості юридичної особи 14.10.2003 (запис № 0021479 від 09.08.2006), про що свідчить наявна в ЄДР інформація за кодом в станом на день розгляду справи.

Видами діяльності вказаного підприємства є, зокрема серед іншого, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний).

Вказаний перевізник є учасником позивача допущеним до виконання перевезень по системі МДП.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів слідує, що 07.09.2017 на адресу позивача від відповідача-1 надійшло повідомлення про порушення умов перевезення товарів при виконанні операції МДП від 04.09.2017 № 6736/24.70-18-39/01 (книжка МДП ХН № 77325876 ).

19 вересня 2017 року позивач звернувся до перевізника, що здійснював перевезення із використанням книжки МДП ХН № 77325876 з листом № 11/11-1/1466п, в якому виклав інформацію про подальші його дії у випадку отримання ним фінансової вимоги від митного органу.

У той же час, 02.04.2018 від відповідача-1 позивачем як гарантійним об`єднанням за недоставляння транзитного товару до митниці призначення отримано претензію разом із розрахунком на загальну суму 146 269, 22 грн. та запропоновано самостійно нарахувати пеню.

26 червня 2018 року позивач платіжним дорученням № 1215 сплатив визначену в претензії суму шляхом перерахування 146 269, 22 грн., з яких 123 960, 42 грн. боргу на суму митних платежів, обчислений держателю книжки МДП та 22 308, 80 грн. пені на суму, зазначену в претензії.

Перевізником на підставі митної декларації МД UA500060/2019/029066 та платіжних доручень від 19.09.2019 №№ 5478 та 5479 було здійснено митне оформлення товару в режимі імпорту та сплачено призначені митні платежі на суму 122 600, 00 грн. та 5 360, 00 грн.

Вважаючи, що відбулася подвійна сплата митних платежів, позивач листом від 04.10.2019 № 1/11/912п просив відповідача-1 повернути сплачену суму фінансової вимоги, на що отримав відмову, оформлену листом відповідача-1 від 24.10.2019 № 722/10/24-70-18-02-17/01, в якому зазначено про відсутність підстав для повернення сплачених позивачем коштів.

Таким чином, позивач вважає, що у спірних правовідносинах мав місце факт подвійної сплати митних платежів, що заперечується відповідачем, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.113 пункту 14.1 статті 14 ПК України, митні платежі - податки, що відповідно до цього Кодексу або митного законодавства справляються під час переміщення або у зв`язку з переміщенням товарів через митний кордон України та контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Статтею 90 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 92 МК України, для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

В силу вимог пункту 3 частини першої статті 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з частиною другою статті 193 МК України, у разі втрати або видачі без дозволу органу доходів і зборів товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов`язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Порушення перевізником встановлених цим Кодексом строків доставки товарів, якщо виконано всі інші вимоги, не створює для нього зобов`язання щодо сплати митних платежів.

Пунктом 2 частини першої статті 306 МК України визначено, що способами забезпечення сплати митних платежів є гарантування на умовах Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП) 1975 року.

Правовідносини з перевезення вантажів, що здійснюється без їхнього проміжного перевантаження, в дорожніх транспортних засобах, составах транспортних засобів або контейнерах, з перетинанням одного або декількох кордонів від митниці місця відправлення однієї з Договірних Сторін до митниці місця призначення іншої Договірної Сторони або тієї ж Договірної Сторони за умови, що деяка частина операції МДП між її початком і кінцем провадиться автомобільним транспортом, врегульовані Конвенцією МДП 1975 року, яка відповідно до Закону України від 15.07.1994 № 117/94-ВР «Про участь України у Митній конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП 1975 року)» набула чинності 11.10.1994.

Відповідно до статті 1 Конвенції МДП 1975 року, термін «гарантійне об`єднання» означає об`єднання, визнане митними органами Договірної Сторони гарантом для осіб, які використовують процедуру МДП.

Разом з тим, МДП - це міжнародне дорожнє перевезення.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.1993 № 572 «Про заходи щодо забезпечення функціонування в країні системи міжнародних автомобільних перевезень вантажів із застосуванням книжки МДП» позивачу надані повноваження бути гарантом перед Міжнародною спілкою автомобільного транспорту щодо відповідальності українських та іноземних автоперевізників у зв`язку із застосуванням ними на території України книжок МДП.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції МДП 1975 року, гарантійне об`єднання бере на себе зобов`язання сплачувати належні ввізні або вивізні мито і збори, а також будь-які відсотки за прострочення, які можуть належати відповідно до митних законів і правил країні, в якій виявлено порушення у зв`язку з операцією МДП. Гарантійне об`єднання зобов`язується сплачувати згадані вище суми в порядку солідарної відповідальності разом з особами, з яких належать ці суми.

Пунктом 7 статті 8 Конвенції МДП 1975 року передбачено, що коли настає строк платежу сум, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї статті, компетентні органи повинні, в міру можливості, вимагати сплати цих сум у особи або осіб, з яких безпосередньо належать ці суми, до того як пред`явити позов гарантійному об`єднанню.

Згідно зі статтею 36 Конвенції МДП 1975 року, будь-яке порушення положень цієї Конвенції тягне за собою застосування до винного в країні, у якій порушення було вчинено, передбачених законодавством цієї країни санкцій.

Умови виконання міжнародних дорожніх перевезень (далі - МДП), правила допущення суб`єктів господарювання України до системи МДП, порядок оформлення книжки МДП на товари, що перевозяться між митницями ДФС з дотриманням вимог Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП) 1975 року (далі - Конвенція МДП), відповідальність держателя книжки МДП та гарантійного об`єднання за порушення МДП врегульовані положеннями Порядку реалізації положень Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП) 1975 року, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.11.2017 № 953, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2017 за № 1496/31364 (далі - Порядок № 953).

Пунктом 1 розділу Х Порядку № 953 передбачено, що митниця відправлення протягом наступного дня з дати закінчення строку транзитного перевезення робить запит до митниці призначення про надходження товарів, якщо за даними ЄАІС вантаж за книжкою МДП у встановлений строк не надійшов до митниці призначення.

У разі отримання відповіді про належне виконання перевізником операції МДП митниця відправлення повторно перевіряє наявність такого підтвердження у ЄАІС органів доходів і зборів. У разі наявності підтвердження доставки товарів також в ЄАІС питання вважається врегульованим.

У разі отримання митницею відправлення інформації про порушення умов перевезення товарів під час виконання операції МДП митниця надсилає держателю книжки МДП та гарантійному об`єднанню повідомлення про порушення умов перевезення товарів під час виконання операції МДП (далі - Повідомлення), що складається за формою, наведеною у додатку 4 до цього Порядку. Разом з Повідомленням держателю книжки МДП та гарантійному об`єднанню направляються:

завірена копія відривного листка № 1 книжки МДП, який зберігається в митниці відправлення;

інші матеріали, що свідчать про неналежне виконання держателем книжки операції МДП (за наявності - копію протоколу про порушення митних правил).

На підставі отриманого Повідомлення гарантійне об`єднання проводить перевірку щодо виконання держателем книжки МДП операції МДП та у тримісячний термін інформує про її результати митницю ДФС, яка надіслала Повідомлення.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу ХІ Порядку № 953, доказами належного виконання держателем книжки МДП операції МДП залежно від митного режиму, в якому було розміщено товари під час перевезення за операцією МДП, є завірені відбитками штампа «Під митним контролем» і ОНП посадової особи митниці призначення товаротранспортні документи, книжка МДП та витяг з бази даних системи Safe TIR.

Митницею ДФС опрацьовуються надані держателем книжки МДП або (та) гарантійним об`єднанням як докази документи, зазначені у пункті 1 цього розділу, та вживаються такі заходи:

проводиться перевірка для встановлення факту прибуття вантажу та дорожнього транспортного засобу до митниці призначення, для встановлення правомірності внесення даних про доставку вантажу до Safe TIR, ЄАІС тощо;

здійснюються експертні дослідження відбитків митних забезпечень, проставлених на документах, зазначених у пункті 1 цього розділу;

здійснюються (за необхідності) запити до отримувача вантажу, баз даних інших служб та відомств, митних органів іноземних держав тощо.

Судом установлено та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Мамалига- Крива», митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС, 28.09.2017 о 14 год. 07 хв., заїхав вантажний автомобіль «DAF», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, з напівпричепом марки «SCHWARZMUELLER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, який слідував з Молдови у Німеччину, транзитом через митну територію України, під керуванням водія фірми СП у формі ТОВ «Дунай-Транзіт» громадянина України ОСОБА_1 .

Для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаного транспортного засобу, який ввозився на митну територію України, громадянин України ОСОБА_1 надав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 виданий 11.05.2016 органом 6513.

За результатами здійснення митних процедур системою АСАУР ПІК «Інспектор» було згенеровано обов`язкові митні формальності, обумовлені орієнтуванням від 17.08.2017 № 470/24-70-18-44, в результаті чого встановлено, що 29.04.2017 о 03 год. 07 хв. водій фірми СП у формі ТОВ «Дунай-Транзіт» громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, у митному режимі «транзит» ватажний автомобіль марки «DAF», реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 з напівпричепом марки «SCHWARZMUELLER» реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 , який слідував згідно книжки МДП ХН 77325876 , з вантажем «МАШИНИ ДЛЯ СУШІННЯ» у кількості 189 місць, вартістю 21 453, 39 Євро, відправник «CANDY, СТАМБУЛ», отримувач «ELGIGANTEN,ЙOHКОПІНГ» згідно товаро-супровідних документів: книжки МДП №ХН77325876, реквізити документів транзиту №877044, 605754, у митному режимі транзит, із граничним строком доставки вантажу до Львівської митниці ДФС - 08.05.2017.

В силу вимог статей 90-95 та 102 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України.

Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Граничний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб, тому даний транспортний засіб разом з вантажем підлягав доставці до митниці призначення в строк до 08.05.2017.

Відповідач зазначив, що не спростовано позивачем про те, що при проведенні опитування 28.09.2017, громадянин України ОСОБА_1 не вказав поважних причин щодо порушення терміну транзитного переміщення товару «МАШИНИ ДЛЯ СУШІННЯ», з використанням книжки МДП №ХН77325876 та не надав жодних підтверджуючих документів про наявність фактів поломки, аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб.

В ході провадження у зазначеній справі встановлено, що управлінням організації митного контролю Чернівецької митниці ДФС 10.05.2017 направлено запит до Львівської митниці ДФС щодо підтвердження надходження товару.

12 травня 2017 року Львівською митницею ДФС до електронної книжки МДП внесено відмітку «Заявка на втрату вантажу та заміну дати доставки».

12 липня 2017 року та 11.08.2017 відповідачем-1 направлено запити до Львівської митниці ДФС щодо проведення перевірки заявлених перевізником обставин.

24 липня 2017 року відповідачем-1 направлено лист перевізнику щодо необхідності завершення транзитного перевезення з пропозицією заміни транспортного засобу або перевантаження товару з урахуванням положень статті 191 МК України.

16 серпня 2017 року відповідачем-1 отримано відповіді митниці призначення (Львівська митниця ДФС) про те, що при огляді території підприємства «AD Дизель» (Львівська обл., Городоцький р-н, с. Воля-Бартатівська, вул. Львівська, 33), про що було вказано у листі «Дунай-Транзіт» від 08.04 2017 за № 0804-1, виявлено вантажний автомобіль марки «DAF» з реєстраційним номером НОМЕР_7 без напівпричепа та за відсутності водія, в результаті чого виставлено орієнтування 17.08.2017.

04 вересня 2017 року позивачу та перевізнику направлені повідомлення про порушення умов перевезення товарів при виконанні операцій МДП.

07 вересня 2017 року відповідачем-1 направлено запит до Львівської митниці ДФС щодо підтвердження надходження товару.

11 вересня 2017 року Чернівецькою митницею ДФС отримано відповідь митниці призначення про не надходження вантажу та прохання СП TOB «Дунай-Транзіт» про продовження терміну доставки вантажу до митниці призначення у зв`язку з виникненням технічних несправностей автомобіля ДАФ р.н. НОМЕР_7 / НОМЕР_8 , що переміщує вантаж «Машини для сушіння» по книжці МДП і внесення відповідних відміток до ЄАІС.

Інформація про вивезення вищезазначеного товару за межі митної території України станом на 28.09.2017 в ЄАІС ДФС відсутня.

Таким чином водій фірми СП у формі ТОВ «Дунай-Транзіт» громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товару «МАШИНИ ДЛЯ СУШІННЯ», з використанням книжки МДП №ХН77325876 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на десять діб.

У зв`язку з цим, 28.09.2017 відповідачем-1 складено протокол про порушення митних правил за ознаками вчинення порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 МК України, яким громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, а саме: недоставляння товару до органу доходів і зборів призначення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8 500, 00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

З огляду на те, що протягом установленого законодавством терміну повідомлення про порушення держателем книжки МДП та гарантійним об`єднанням не було надано переконливих доказів належного виконання держателем книжки МДП ХН 77325876 операції МДП відповідно до Порядку № 953, 26.12.2017 за вих. № 6736/24-70-18-39/01 направлено перевізнику, а 27.03.2018 за вих. № 209/10/24-70-18-02-39/01 - до позивача претензії щодо необхідності сплати обов`язкових митних платежів.

Крім того, 26.12.2017 за вих. № 9923/8/24-70-18-39/01 направлено клопотання до Департаменту організації митного контролю ДФС про застосування спеціальної санкції, передбаченої статтею 38 Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП до перевізника.

24 травня 2018 року перевізника позбавлено права на перевезення товарів на умовах Конвенції МДП.

30 січня 2018 року отримано листа від СП TOB «Дунай-Транзіт» про те, що між ним та замовником товару продовжується судовий спір та гарантування СП TOB «Дунай-Транзіт» оплати претензії Чернівецької митниці ДФС у встановлені законодавством терміни.

02 травня 2018 року на адресу Чернівецької митниці ДФС надійшов лист позивача за вих. № 2/11/1384 від 25.04.2018 (вх. 607/10/24-70-03-01-22) з проханням відкликати претензію до позивача № 209/10/24-70-18-02-39/01 від 27.03.2018 на підставі СП TOB «Дунай-Транзіт» від 23.04.2018 № 23-01/1.

Відповідач стверджував, що йому не надано жодної інформації про завершення зазначеної вище операції МДП, тому претензія відкликана не була.

12 червня 2018 року на аналітичні рахунки митниці надійшли кошти у сумі 8 500, 00 від Бериславського РВ ДВС ГТУЮ (порушник - ОСОБА_2 ).

26 червня 2018 року позивач сплатив претензію відповідача в сумі 146 269, 22 грн. (123 960, 42 грн. - борг на суму митних платежів, обчислений держателю книжки МДП та 22 308, 80 грн. - пеня на суму претензії, обчислена держателю книжки МДП, нарахована за кожен день прострочення її сплати за реквізитами).

05 липня 2018 року Чернівецька митниця ДФС отримала листа від позивача з проханням підтвердити надходження сплачених коштів і направити офіційне підтвердження про остаточне врегулювання справи, при цьому вказано, що асоціація залишає за собою право вимагати повернення сплаченої суми, якщо буде доведено, що відносно даного перевезення не допущено жодних порушень, але на думку митного органу останнього доведено не було, у зв`язку з чим відповідач-1 вважав, що прохання позивача про підтвердження остаточного врегулювання справи є визнанням позивачем сплати вказаних сум за настання гарантійного випадку та незалежності гарантійних виплат від митних платежів у режимі імпорт.

10 липня 2018 року відповідачем-1 відправлено на адресу Департаменту організації митного контролю ДФС та позивача лист про те, що у зв`язку з надходженням від позивача 146 269, 22 грн. питання щодо виплати обов`язкових платежів за не доставку товару вважає остаточно врегульованим.

У цей же день до Одеської митниці ДФС звернувся представник СП TOB «Дунай-Транзіт» із заявою про зміну митного режиму вантажу (у режим митного складу), у якій вказано, що ситуація з недоставлянням вантажу у митницю призначення пов`язана з відсутністю оплати вантажовідправника всупереч наданому водієм товариства ОСОБА_2 пояснень щодо поломки тягача та очікування запчастин із-за кордону.

19 серпня 2018 року Одеською митницею ДФС завершено операцію МДП.

19 вересня 2019 року на підставі МД UA500060/2019/029066 та платіжних доручень від 19.09.2019 №№ 5478 та 5479 здійснено митне оформлення товару в режимі імпорту та сплачено перевізником призначені митні платежі на суму 122 600, 00 грн. та 5 360, 00 грн. відповідно.

24 жовтня 2019 року митниця листом № 722/10/24-70-18-02-17/01 надала відповідь на лист позивача від 04.10.2019 № 1/11/912п про наявність порушення встановлених Конвенцією обов`язків перевізника: непред`явлення транспортного засобу разом з товаром і відповідною книжкою МДП у митниці призначення, несплата обов`язкових платежів у зв`язку з порушенням положень Конвенції; порушення порядку переміщення товарів транзитом митною територією України, вчинених під час перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (порушення статей 102, 193 МК України) та відсутність підстав для повернення сплачених коштів.

Крім того, листом від 04.12.2019 № 875/10/24-70-18-02-17/01 митниця надала відповідь на вимогу позивача про повернення коштів із зазначенням про відсутність підстав для повернення коштів, яка обумовлена тим, що відповідач-1 не вважає вищенаведене подвійною сплатою митних платежів, оскільки позивач як гарантійне об`єднання оплатило суму претензії, що є наслідком не завершення перевізником операції МДП (тобто, мало місце настання гарантійного випадку), а платежі, сплачені перевізником є митними платежами за оформлення товару у режимі імпорту.

Суд звертає увагу на те, що під час переміщення митною територією України за книжкою МДП ХН77325876 представником перевізника СП TOB «Дунай-Транзіт» було здійснено порушення митних правил, а саме товар «Машини для сушіння побутові» не було доставлено вчасно до митниці призначення, про що складено протокол про порушення митних правил № 1935/40800/17 (що прямо суперечить положенню Конвенції МДП про те, що повернення гарантійному об`єднанню передбачених законодавством митних платежів можливе лише за умови відсутності у перевізника порушень при здійсненні операції МДП, тобто, наявність факту порушення митних правил при переміщенні товару за книжкою МДП не відповідає умовам, визначеним пунктом 5 статті 11 Конвенції МДП, на яку посилається позивач).

Крім того, позивач вказує, що перевізник не мав можливості завершити перевезення та вивезти товар за межі митної території України, проте на обґрунтування вказаних доводів жодних доказів суду не надав.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Як установлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність його дій.

Натомість, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи спростовані фактичними обставинами справи.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача, а позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 52, 73-78, 90, 139, 143, 159, 194, 205, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування ЄСІТС апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.