Справа № 520/16484/2020
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 р.Справа № 520/16484/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Сліденко А.В., м. Харків) від 18.02.2021 (повний текст рішення складено 22.02.2021) по справі №520/16484/2020 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №611 від 26.10.2020, визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №679 о/с від 06.11.2020 в частині звільнення зі служби, зобов`язання поновити на посаді інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної служби в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стягнення на користь позивача середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.11.2020 по день ухвалення рішення суду з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що висновок суду першої інстанції щодо переміщення автомобіля з державним номерним реєстраційним знаком НОМЕР_1 має передчасний характер. Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що під час розгляду справи заявник особисто визнав існування тих обставин, котрі послугували причиною для накладення штрафу (а саме: наявність на автомобілі Renaul Trafic із державним номерним реєстраційним знаком - НОМЕР_2 іншого знаку - НОМЕР_1 ) також не відповідає обставинам справи. Стверджує, що позивач вказував під час судового розгляду на відсутність доказів зазначеної події та на відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони. Висновок суду щодо покладення юридичної відповідальність за ст.121 КУпАП на власника транспортного засобу призвели до невірного застосування судом норм матеріального права, а саме ст.ст. 9, 14-1 КУпАП. Також зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо такої підстави звільнення позивача зі служби у поліції як комунікація позивача з поліцейськими не відповідає обставинам справи. Стверджує, що постановою Московського районного суду міста Харкова від 26.10.2020 у справі № 643/13982/20 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно заявника за ст.124 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та постановою Московського районного суду міста Харкова від 26.10.2020 у справі № 643/13984/20 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно заявника за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, що спростовують наявність з боку позивача дії, які послугували підставою для складання адміністративних матеріалів, а також дії з боку позивача, які є проявом негідної поведінки, не враховано ані комісією, ані начальником при застосуванні дисциплінарного стягнення відносно позивача. Вказана інформація не була врахована відповідачем при прийнятті спірного наказу та застосуванні до позивача заходу дисциплінарної відповідальності.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та його представник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, учасниками справи не оспорюється та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 20.09.2001 безперервно проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 переведений до лав Національній поліції України.

Наказом ДПП № 321 від 08.05.2019 ОСОБА_1 прийнято на службу на посаду інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП.

27.08.2020 з рапортів інспекторів роти № 5 батальйону № 3 лейтенанта поліції ОСОБА_2 та лейтенанта поліції ОСОБА_3 , які несли службу ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі екіпажу "КУПОЛ - 5004", стало відомо про факт складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 348779 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно інспектора взводу 2 роти № З батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

31.08.2020 наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 1829 призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію. Результати проведеного у порядку письмового провадження службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 28.09.2020.

В ході службового розслідування комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 27.08.2020 перебуваючи поза службою, знаходячись за адресою: місто Харків, вулиця Загородна, 68, керував автомобілем "RENAUT TRAFIK" номерний знак НОМЕР_1 (справжній номерний знак НОМЕР_3 ) та був виявлений екіпажем УПП в Харківській області ДПП у складі інспекторів роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Дисциплінарна комісія встановила, що під час виявлення правопорушення ОСОБА_1 , відповідно до наявного відео, у будь-який спосіб намагався приховати факт керування автомобілем, а саме пересів на заднє сидіння автомобіля та заперечував факт керування автомобілем. При цьому, ОСОБА_4 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, але від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння останній відмовився у присутності двох свідків, у зв`язку з чим інспектором роти № 5 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Капністом Я.Р. відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 348779 від 27.08.2020 за порушення пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП. Окрім цього, на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 348780 від 27.08.2020 за порушення пункту 10.9 ПДР за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене частиною шостою статті 121 КУпАП.

За судженням Дисциплінарної комісії ОСОБА_1 вчинив дії, які стали підставою для складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та винесення постанови за ч. 6 ст. 121 КУпАП, що є несумісним зі статусом представника Національної поліції та підриває авторитет органів Національної поліції України в цілому. Дисциплінарною комісією було враховано той факт, що ОСОБА_1 намагався у будь-який спосіб уникнути відповідальності та перешкоджав працівникам поліції у складанні відносно нього протоколу про адміністративне праворушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме деякий час не надавав для звірки документи, намагався запевнити, що він не перебував за кермом автомобіля, який в`їхав заднім ходом у паркан, не виконував законні вимоги правоохоронців.

В резолютивній частині при визначенні дисциплінарного проступку також виховано прояви зневаги з боку ОСОБА_1 до інших поліцейських.

Згадані діяння кваліфіковані Дисциплінарною комісією як порушення поліцейським вимог пункту 3 розділу IV, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179, пунктів 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1 частини першої статті 18 та частини 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію".

26.10.2020 ДПП, з посиланням на висновок службового розслідування, видано наказ № 611 про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби поліції.

На підставі наказу ДПП № 611 від 26.10.2020 видано Наказ ДПП № 845 о/с від 12.11.2020, яким ОСОБА_1 звільнено відповідно до п. 6 ч. 1. ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Не погодившись із притягненням до дисциплінарної відповідальності та звільненням зі служби, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у спірних правовідносинах стосовно епізоду за ст.121 (експлуатація транспортного знаку з номерним знаком НОМЕР_1 , який не належить цьому транспортному засобу) і стосовно епізоду неетичної поведінки поліцейського забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував повно та вичерпно, діяння поліцейського кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно, зміст приписів цієї норми витлумачив без помилок (перекручень), взяв до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом фактори, наслідки вчиненого поліцейським діяння не спотворив, міру юридичної відповідальності обрав без явного та очевидно нерозумного перевищення меж свободи адміністративного розсуду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до вимог статті 1 цього Закону Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до вимог ст.3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст. 18 вказаного Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції ч.3 ст.11 Закону №580-VIII).

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як зазначено у наказі відповідача від 12 листопада 2020 року № 845 о/с, позивача звільнено за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідно до Дисциплінарного статуту.

Так, Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції, у преамбулі якого вказано, що цей статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Cлужбова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII , зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Водночас, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 були затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до п. 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, керівник органу (підрозділу) поліції повинен: бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих; відповідати за віддані (видані) розпорядження (доручення) і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України; об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України; заохочувати етичну поведінку; запобігати виникненню конфлікту інтересів у діяльності підлеглих, а в разі виникнення - сприяти його оперативному вирішенню.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

З матеріалів справи слідує, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини грубого порушення ним службової та транспортної дисципліни, вимог ст.ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту, п. 1 частини 1 cт. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. З розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що є несумісним зі статусом представника Національної поліції та підриває авторитет органів Національної поліції в цілому.

Колегія суддів критично оцінює посилання скаржника на обставини закриття Московським районним судом міста Харкова провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно заявника за ст.124 КУпАП та за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у справах № 643/13982/20 та №643/13984/20, оскільки, як обґрунтовано враховано судом першої інстанції, ОСОБА_1 було звільнено не тільки на підставі фактів адміністративного правопорушення, але й на підставі порушення службової та транспортної дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту, Закону України "Про Національну поліцію", Правил етичної поведінки поліцейських.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дисциплінарна та адміністративна відповідальність є самостійними дами відповідальності, кожна з яких має регламентовані нормативно - правовими актами підстави, що вимагають наявності складу правопорушення.

Набрання законної сили постановою суду про закриття провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення не є безумовною підставою для скасування наслідків службового розслідування щодо порушення дисципліни.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті і особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки постановами Московського районного суду м. Харкова визнано відсутність складу адміністративних правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП даний факт вважається доведеним, але не впливає на результат розгляду цієї справи.

У той же час, докази, на підставі яких провадилась справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не втрачають своїх інформативних властивостей за наслідком визнання відсутності складу адміністративного правопорушення та можуть використовуватись для становлення фактів у межах іншого - дисциплінарного провадження.

До того ж колегія суддів ураховує, що службове розслідування стосовно ОСОБА_1 проведено не тільки у зв`язку зі складанням протоколів про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а також у зв`язку з недотримання вимог ч.6 ст.121 КУпАП (керування транспортним засобом з іншим державним реєстраційним номером) та подію неетичної поведінки поліцейського, що підтверджено відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної служби.

При цьому обставини винесення стосовно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення за порушення ст. 126 КУпАП, яка станом на момент розгляду в суді першої інстанції була чинною та є такою під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в поєднанні з підтвердженими в судовому засіданні фактами неетичної поведінки поліцейського є самостійною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення спростовує наявність з боку позивача дії, які послугували підставою для складання адміністративних матеріалів, колегія суддів відхиляє та враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, які є обов`язковими для правозастосування.

Так, Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові, ухваленій у справі №№ 9901/454/18 ((П/9901/454/18) (провадження № 11-628заі18)), зазначила, що згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні (що є автономним поняттям та охоплює також випадки притягнення до адміністративної відповідальності), якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі "X.v. Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85).

За таких обставин, посилання позивача в апеляційній скарзі про протиправність його звільнення через не доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення є помилковими, оскільки не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 17.07.2019 по справі № 806/2555/17.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про передчасність висновків суду першої інстанції щодо переміщення автомобіля з державним номерним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , а також на те, що судом першої інстанції помилково не зупинено розгляд справи до часу розгляду Московським районним судом м. Харкова справи № 643/20071/20, предметом якої є оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, колегія суддів відхиляє з наведених вище підстав, а також у зв`язку з тим, що станом на момент розгляду цієї справи ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 у справі № 643/20071/20 позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Дронюка Юрія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без розгляду.

Окремо колегія суддів акцентує увагу на підтверджені в судовому засіданні обставини неетичної поведінки позивача, які відбулися 27.08.2020, та наголошує на тому, що такі дії явно підривають авторитет працівника органів Національної поліції.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем в апеляційній скарзі, з відеозаписів, створених за допомогою нагрудних патрульних поліцейських вбачається, що позивач не контролював свою поведінку, почуття та емоції, ухилявся від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння, не дотримувався норм ділового мовлення та неодноразово допускав у розмовах з працівниками патрульної поліції ненормативну лексику. Досліджені в судовому засіданні докази дають підставу для висновку, що за характером висловлювань та попередніми до цих висловлювань подіями ці фрази мали очевидно негативно-агресивне забарвлення поєднане із проявами зневажливого ставлення до конкретного працівника поліції під час спроб цього працівника з`ясувати обставини справжньої картини транспортної пригоди.Наполягаючи на відсутності статусу водія, заявник все ж таки початково погодився здати тест на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння, у супроводі поліцейських прибув до комунального закладу охорони здоров`я, із мотиву побоювань за власне здоров`я відмовився від процедури із здачі крові, не довів до завершення процедуру із здачі сечі, але після повернення до місця транспортної пригоди почав наполягати на необхідності завершення тесту на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі діяння заявника не відповідають критерію доброчесної поведінки людини з приводу захисту власних прав та інтересів.

При цьому, допущення такої поведінки 27.08.2020 позивач не спростовує і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що така поведінка викликана неправомірними діями патрульних поліцейських.

Суд звертає увагу на те, що поліцейський повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в час відпочинку, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України "Про Національну поліцію", та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно органів поліції та спричинити суспільний резонанс.

Зі змісту Присяги поліцейського, текст якої наведено у ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", вбачається, що особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином, зважаючи на встановлені судами обставини, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанцій стосовно наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку та правомірності наказу відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 520/16484/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 05.07.2021.