Справа № 320/7078/20
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7078/20
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06 липня 2021 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Горяйнов А.М., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Торговий альянс» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Київській області 24 травня 2021 року вдруге подало апеляційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року було прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копія рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року була доставлена скаржнику 26 грудня 2020 року.

Отже, Головне управління ДПС у Київській області мало б право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подачі апеляційної скарги у строк до 25 січня 2021 року. Разом з тим, апеляційна скарга була направлена до суду засобами поштового зв`язку лише 24 травня 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що Головне управління ДПС у Київській області у межах встановленого законом строку зверталося до суду із апеляційної скаргою, яку було повернуто з підстав ненадання документа про сплату судового збору. Також скаржник зазначив, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений відсутністю бюджетного фінансування.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління ДПС у Київській області 19 січня 2021 року направило до суду апеляційну скаргу на рішення суду від 24 грудня 2020 року.

Ухвалою суду від 27 січня 2021 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав ненадання документа по сплату судового збору та надано семиденний строк для усунення такого недоліку.

За клопотанням скаржника строк усунення недоліків було продовжено на 5 днів ухвалою суду від 16 лютого 2021 року.

Скаржник 05 березня 2021 року повторно звернувся до суду з клопотанням про продовження вказаного строку. Ухвалою суду від 15 березня 2021 року у задоволенні клопотання було відмовлено та повернуто апеляційну скаргу скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги було направлено Головному управлінню ДПС у Київській області 16 березня 2021 року, що підтверджується відміткою на супровідному листі суду від 15 березня 2021 року.

Головне управління ДПС у Київській області 24 травня 2021 року повторно направило до суду апеляційну скаргу на рішення суду від 24 грудня 2020 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та платіжним дорученням № 854 від 13 травня 2021 року, про сплату судового збору в розмірі 3153 грн 00 коп., яке оплачене 18 травня 2021 року.

Відповідач зазначає, що повторна апеляційна скарга була подана в межах граничного річного строку, передбаченого ч. 2 ст. 299 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Перевіряючи обґрунтованість доводів клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження враховую, що саме по собі звернення до суду в межах встановленого строку із апеляційною скаргою, яка була повернута судом, не є достатньою і безумовною підставою для визнання поважними причин пропуску строку апеляційного оскарження при зверненні з повторною апеляційною скаргою до закінчення річного строку.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не є перешкодою для повторного апеляційного оскарження судового рішення за умови усунення підстав, які зумовили її повернення та за наявності поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Наявність об`єктивних перешкод для усунення недоліків апеляційної скарги може бути підставою для поновлення строку апеляційного оскарження у разі невідкладного звернення до суду з повторною апеляційною скаргою після усунення таких перешкод.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати свою готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у її розгляді, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду. Самих по собі посилань на обставини, що пов`язані з неналежним фінансуванням державної установи чи організації чи відсутністю таких коштів взагалі, недостатньо для підтвердження поважності причин пропуску строку. Відповідач, маючи намір реалізації наданого йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків, що також передбачає частина друга статті 49 КАС України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідна процедура виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом була запроваджена і встановлена державою в особі законодавця, тому виходячи з принципу «належного урядування» наслідки недотримання державою самостійно встановлених нею правил та обов`язків не можуть впливати на добросовісного платника податків.

Такі висновки викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 826/14300/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зміст доводів щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що скаржник повинен був надати суду письмові докази, які підтверджують:

- відсутність коштів на рахунку Головного управління ДПС у Київській області починаючи з дати подачі апеляційної скарги вперше - 19 січня 2021 року по день закінчення строку усунення недоліків апеляційної скарги, встановленого ухвалами суду від 27 січня 2021 року та 16 лютого 2021 року;

- вжиття заходів, спрямованих на виконання вимог ухвали суду від 27 січня 2021 року в установлений строк, а також на отримання коштів для сплати судового збору;

- відновлення можливості сплатити судовий збір саме 18 травня 2021 року;

- звернення до суду із повторною апеляційною скаргою невідкладно після отримання платіжного доручення про сплату судового збору.

Разом з тим, до апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Головне управління ДПС у Київській області не приєднало зазначених доказів. У матеріалах справи такі докази також відсутні.

Під час вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження враховую, що вперше апеляційна скарга на рішення суду від 24 грудня 2020 року була направлена до суду 19 січня 2021 року, строк усунення її недоліків, з урахуванням ухвали суду від 16 лютого 2021 року, сплинув 02 березня 2021 року. Отже, Головному управлінню ДПС у Київській області був наданий достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Обґрунтованих доводів, які б давали підстави вважати, що строк з 19 січня по 02 березня 2021 року був недостатнім для виконання процедур, необхідних для сплати судового збору - скаржник не надав.

Також звертаю увагу на те, що судовий збір за подачу апеляційної скарги був частково сплачений 18 травня 2021 року, а повторна апеляційна скарга направлена до суду лише 24 травня 2021 року. Про обставини, які перешкоджали подати повторну апеляційну скаргу невідкладно після сплати судового збору, скаржник суду не повідомив.

Таким чином, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, а причини пропуску такого строку - неповажними.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене приходжу до висновку про те, що апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області слід залишити без руху та надати скаржнику час для підготовки заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 169, 293, 295, 296, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Торговий альянс» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити Головному управлінню ДПС у Київській області строк для усунення вказаного недоліку - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя А.М. Горяйнов