Справа № 160/10137/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства Антарес Компани до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровська міська рада про скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій щодо видачі витягу, -
17 жовтня 2019 року ПП Антарес Компани звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з вимогами з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 23.12.2019 року:
- визнати протиправними дії відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з видачі на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.07.2018 р. № 53/160718/03-07 з припискою «Грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2017 р.».
Третя особа просила у задоволенні позові відмовити.
Так, у додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначено коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки - 03.10. Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адм. буд., оф. прим. та інших буд. том, забуд., які викор. для здійсн. підприємн. та інш. діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) Кф становить - 2,5. Проте, під час декларування грошових зобов`язань з орендної плати. позивачем використано витяг з технічної документації від 30.01.2017 №125/86-17, згідно якого, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) встановлений на рівні «2,00». Цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ): Інформація не внесена до відомостей Державного земельного кадастру. Разом з тим, до вступу в дію наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489, коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) були затверджені Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарською призначення та населених пунктів, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української Академії аграрних наук від 27.01.2006 року №18/15/21/11. яким встановлено значення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) для земель комерційного використання - 2,5. А отже, витяг що застосований позивачем при декларуванні орендної плати не відображає дійсну нормативну грошову оцінку земельної ділянки та не відповідає умовам укладеного Договору оренди, оскільки в Договорі оренди передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації.
Відповідач-1 звернув увагу суду на те, що код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення правильності обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.
КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. Оскільки, відповідному коду КВЦПЗ відповідає відповідний коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінюється в залежності від коду КВЦПЗ, що присвоюється земельній ділянці. В свою чергу, витяг на підставі якого декларував зобов`язання позивач, отриманий за його запитом, не містить інформацію щодо цільового призначення земельної ділянки, що унеможливлює визначення грошового зобов`язання з орендної плати у відповідності до норм чинного законодавства та умов Договору оренди. Таким чином, оскільки спір у справі стосується правильності обрахунку орендної плати з урахування правильно визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідач вважає, що застосування витягу із зазначенням цільового призначення земельної ділянки відображає об`єктивну нормативно грошову оцінку земельної ділянки.
Щодо вимог статті 58 Конституції України та застосування до орендованих позивачем земельних ділянок коефіцієнта 2,5 з 01.01.2017 при розрахунку НГО, внесення яких до ДЗК відбулося дніпровською міською радою у червні 2018 році. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. В рішенні Конституційного суду від 09.02.1999 року № 1-пр/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Міністерством аграрної політики та продовольства України затверджено наказ від 25.11.2016 року №489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» (Порядок №489). Даний наказ застосовується з 01.01.2017р. Відповідач наголошує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено заборону формування витягів з зазначенням певного періоду, а тому Головне управління Держгеокадастру діяло в межах наданих повноважень. Таким чином, відповідач наголошує, що вчинення дій щодо зазначення у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок приміток, як наприклад «грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2017 року» належить до повноважень управління Держгеокадастру і такі дії є частиною процесу реалізації повноважень, наданих такому суб`єкту чинним законодавством, а саме, повноважень щодо визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Результатом реалізації цих повноважень є затвердження відповідною сільською, селищною, міською радою виготовленої технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів, встановлення коду цільового використання землі, яке породжує юридичні наслідки для Позивача, як платника податків, оскільки нормативна грошова оцінка земельних ділянок є базою оподаткування земельним податком, в той час, як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки є тільки засобом (підставою) для встановлення такої оцінки.
Відповідач звергає увагу суду, що рішення органу місцевого самоврядування №206/12, а саме п. 4.2 зобов`язано позивача використовувати передану територію за цільовим призначенням. Оскільки, інформація зазначена у даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 23.07.2018 року № 53/160718/03-07 є актуальною починаючи з 01.01.2017 (з моменту затвердження Порядку №489), тому податковим органом правомірно використано означений витяг під час проведення перевірки та донарахування грошових зобов`язань з орендної плати. Відповідач додаткового наголошує, що не наділений повноваженнями тлумачити чинні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а лише визначає суму грошового зобов`язання з орендної плати на підставі інформації, отриманої від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з частиною 3 статті 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.
Зі змісту пунктів 117, 118, 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, статтею 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр», слідує, що внесення змін до відомостей про земельну ділянку щодо кодів цільового призначення можливе при надходженні до Державного кадастрового реєстратора від власника чи користувача земельної ділянки заяви про внесення змін до відомостей про неї за формою згідно з додатком 12 до Порядку, електронного документа з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель.
У додатку 1 до Порядку № 489 встановлено коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф), зокрема, для земель громадської забудови з кодом цільового призначення 03.10 - коефіцієнт Кф становить 2,5.
В подальшому, 30.01.2017 року позивачу видано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, в якому Кф визначено 2, внаслідок відсутності інформації в Державному земельному кадастрі щодо цільового призначення земельної ділянки. Після відповідного внесення Дніпровською міською радою інформації до Державного земельного кадастру щодо цільового призначення земельної ділянки, у витязі від 23.07.2018 № 53/160718/03-07 Кф визначено 2,5.
Як вже було зазначено, Порядок № 489 набрав чинності 01.01.2017 та не містить положень щодо обмеження дії у часі інформації, яка вноситься до Державного земельного кадастру.
Третьою особою Дніпровською міською радою до суду подано пояснення, в кому зазначено наступне. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» Технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Орендна плата за землю надходить до місцевого (90%) та державного (10%) бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України. До вступу в дію Порядку № 489 01.01.2017 року, коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) були затверджені Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України, Української Академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 (надалі - спільний Наказ). При чому, спільним Наказом встановлено значення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) для земель комерційного використання в розмірі - «2,5». Згідно інформації, яка міститься в вищенаведеному договорі оренди землі цільове використання землі не змінювалось, а лише було приведено у відповідність до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», а тому безпосередньо значення коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки з моменту укладення договору та станом на сьогоднішній день не змінювалось, та застосовується коефіцієнт, який характеризує функціональне використання даної земельної ділянки (Кф), із значенням 2,5. Судом не досліджувалися обставини стосовно того, що у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок є цілком обґрунтоване застосування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання даних земельної ділянки (Кф), із значенням 2,5, бо згідно вимог договору цільове використання комерційні цілі. Сформований витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки містить інформацію, яка фактично відображає цільове використання земельної ділянки Позивачем з початку укладання договору оренди та на сьогоднішній день, тобто з тим самим коефіцієнтом, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,5, тобто таким який був раніше до початку дії Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів».
22.09.2020 року ПП «Антарес Компани» подана касаційна скарга до Верховного Суду, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме: не враховування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 804/886/18, що підтверджують позицію ПП «Антарес Компани» про те, що з 01.01.2017, у разі відсутності у ДЗК даних по КВЦПЗ земельної ділянки і до моменту їх відповідного внесення, для розрахунку орендної плати має застосовуватись показник Кф, який визначено саме у Примітках, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2020 року зазначена вище справа розподілена та 29.04.2020 року передана судді Пруднику С.В.
Частина 4 статті 229 КАС України передбачає, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно із ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити з огляду на наступне.
Вказаною перевіркою встановлено порушення п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1, п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України - заниження орендної плати за земельні ділянки, що розташовані на території Жовтневого району, за період з 01.01.2017 року по 31.07.2018 року на суму 143339,13 грн.
Позивач, вважаючи що відповідачами, в порушення норм Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та Земельного кодексу, невірно застосовано коефіцієнт функціонального призначення земельної ділянки, що, у свою чергу, призвело до завищення земельного податку, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Правові засади проведення оцінки земель, регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель визначаються Законом України Про оцінку земель від 11.12.2003 року № 1378-IV (далі - Закон №1378).
Згідно зі статтею першою Закону № 1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Відповідно до частини 4 статті 5 Закону №1378 грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.
За правилами частини 5 статті 5 Закону №1378 визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частина 2 статті 20 Закону № 1378).
Відповідно до статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Кадастр має забезпечувати необхідною інформацією органи державної влади та органи місцевого самоврядування, зацікавлені підприємства, установи та організації, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю та цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.
Згідно з частиною 3 статті 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.
Відповідно до пункту 3 вказаного наказу, нормативний акт набирає чинності з дня його офіційного опублікування і застосовується з 1 січня 2017 року.
Таким чином, Порядок № 489, яким врегульовано процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, має застосовуватись саме з 1 січня 2017 року.
Згідно з пунктом першим розділу ІІ Порядку № 489 в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку № 489 нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою:
Цн = -----------х Кфх Км,
де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях);
В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях);
Нп - норма прибутку (6%);
Нк - норма капіталізації (3%);
Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки.
Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.
У пункті 2 примітки до додатку 1, яким визначаються значення коефіцієнтів функціонального використання земель, зазначено, що у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
Таким чином, застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки (Кф) із значенням 2,0 відбувається за тих умов, коли у відомостях Державного земельного кадастру відсутні дані про код цільового призначення земельної ділянки.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з даними, які містяться у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.01.2017 року № 125/86-17, код класифікації видів цільового призначення земель щодо спірної земельної ділянки відсутній.
Зі змісту пунктів 117, 118, 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, статтею 23 Закону України Про державний земельний кадастр, слідує, що внесення змін до відомостей про земельну ділянку щодо кодів цільового призначення можливе при надходженні до Державного кадастрового реєстратора від власника чи користувача земельної ділянки заяви про внесення змін до відомостей про неї за формою згідно з додатком 12 до Порядку, електронного документа з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель.
На підставі чого, державним реєстратором внесено інформацію до Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки та присвоєно код цільового призначення земельної ділянки, визначеного у відповідності до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, а саме: 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.
У додатку 1 до Порядку № 489 встановлено коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф), зокрема, для земель громадської забудови з кодом цільового призначення 03.10 - коефіцієнт Кф становить 2,5.
В судовому засіданні з`ясовано, що позивач не заперечує факту правомірності внесення інформації до Державного земельного кадастру щодо цільового призначення орендованої земельної ділянки та застосування коефіцієнту Кф 2,5, який вплинув на розмір грошової оцінки ділянки. Спірним є лише питання щодо застосування коефіцієнту Кф - 2,5 з 01.01.2017 року, а не з дати внесення інформації - 01.08.2018 року.
В подальшому, 30.01.2017 року позивачу видано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, в якому Кф визначено 2, внаслідок відсутності інформації в Державному земельному кадастрі щодо цільового призначення земельної ділянки. Після відповідного внесення Дніпровською міською радою інформації до Державного земельного кадастру щодо цільового призначення земельної ділянки, у витязі від 23.07.2018 року № 53/160718/03-07 Кф визначено 2,5.
Як вже було зазначено, Порядок № 489 набрав чинності 01.01.2017 року, та не містить положень щодо обмеження дії у часі інформації, яка вноситься до Державного земельного кадастру.
Також судом враховано, що до вступу в дію наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489, коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) були затверджені Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української Академії аграрних наук від 27.01.2006 року №18/15/21/11, яким встановлено значення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) для земель комерційного використання - 2,5.
При цьому, з письмових пояснень позивача підтверджено, що значення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), до вступу в дію наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 визначалось наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української Академії аграрних наук від 27.01.2006 року №18/15/21/11.
Враховуючи, що у спірній ситуації не відбувалось змін у цільовому призначенні земельної ділянки з моменту укладення договору оренди між позивачем та третьою особою до внесення Дніпровською міською радою відповідної інформації до кадастру, суд приходить до висновку, що внесена третьою особою інформація до Державного земельного кадастру на підставі Порядку № 489 є актуальною саме з 01.01.2017 року.
Щодо вимог статті 58 Конституції України та застосування до орендованих позивачем земельних ділянок коефіцієнта 2,5 з 01.01.2017 при розрахунку НГО, внесення яких до ДЗК відбулося дніпровською міською радою у червні 2018 році.
Так, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
В рішенні Конституційного суду від 09.02.1999 року № І-гір/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони га інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Міністерством аграрної політики та продовольства України затверджено наказ від 25.11.2016 року №489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» (Порядок №489). Даний наказ застосовується з 01.01.2017р.
Отже, на думку суду, жодним нормативно-правовим актом не передбачено заборону формування витягів з зазначенням певного періоду, а тому Головне управління Держгеокадастру діяло в межах наданих повноважень.
Таким чином, суд наголошує, що вчинення дій щодо зазначення у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок приміток, як наприклад «грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2017 року» належить до повноважень управління Держгеокадастру і такі дії є частиною процесу реалізації повноважень, наданих такому суб`єкту чинним законодавством, а саме, повноважень щодо визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Результатом реалізації цих повноважень є затвердження відповідною сільською, селищною, міською радою виготовленої технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів, встановлення коду цільового використання землі, яке породжує юридичні наслідки для позивача, як платника податків, оскільки нормативна грошова оцінка земельних ділянок є базою оподаткування земельним податком, в той час, як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки є тільки засобом (підставою) для встановлення такої оцінки.
Тож, суд зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування №206/12, а саме п. 4.2 зобов`язано позивача використовувати передану територію за цільовим призначенням. Оскільки, інформація зазначена у даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 23.07.2018 року № 53/160718/03-07 є актуальною починаючи з 01.01.2017 (з моменту затвердження Порядку №489), тому податковим органом правомірно використано означений витяг під час проведення перевірки та донарахування грошових зобов`язань з орендної плати.
Суд зауважує, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області не наділено повноваженнями тлумачити чинні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а лише визначає суму грошового зобов`язання з орендної плати на підставі інформації, отриманої від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 29.07.2020 року у справі №810/4275/17.
Відповідно до пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України: землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (підпункт 14.1.73); плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147).
Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктом 14.142 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дані державного земельного кадастру - це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
У пункті 4 Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 року № 1386 зазначено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі: Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача.
Так, на підставі витягу від 23.07.2018 року № 53/160718/03-07 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області був розрахований податок зі сплати за земельні ділянки, що перебувають в користуванні ПП Антарес Компани, з застосуванням коефіцієнта Кф у розмірі 2,5 та з урахуванням положень п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи викладене у сукупності, аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, суд доходить висновку про відсутність вчинення Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області протиправних дій з видачі на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.07.2018 р. № 53/160718/03-07 з припискою «Грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2017 р.».
Відтак, оцінюючи в силу положень ст.ст.72,73,90 КАС України представлені сторонами докази, їх достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачем не доведені, доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, у зв`язку із чим, позовні вимоги приватного підприємства Антарес Компани не можуть бути задоволені.
Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 139, 205, 229, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви позовну заяву приватного підприємства Антарес Компани до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровська міська рада про скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій щодо видачі витягу відмовити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник