Справа № 620/5996/21
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Чернігів Справа № 620/5996/21

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Єрашова Р.В.,

представника відповідача Леонової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що полягають у відмові щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка становить 28 років 08 місяців 17 днів;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.02.2021, здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених коштів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що призначення йому пенсії за пунктом «б», замість пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», без врахування пільгового стажу, значно вплинуло на розмір пенсійних виплат. Таким чином протиправні дії відповідача порушили його права та соціальні гарантії.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Наказом ГУНП в Чернігівській області № 33 о/с від 4.02.2021 позивача було звільнено зі служби на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

На день звільнення зі служби вислуга років позивача складала: у календарному обчисленні - 21 рік 10 місяців 1 день, у пільговому - 28 років 8 місяців 17 днів.

6.02.2021 позивачу була призначена пенсія за вислугою років, відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вважаючи, що при призначенні пенсії відповідачем не було враховано його вислуга років у пільговому обчисленні, позивач, в квітні місяці 2021 року, звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити йому пенсію на підставі п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням його вислуга років у пільговому обчисленні.

Отримавши негативну відповідь, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно віявіку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2020 або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Таким чином, для призначення пенсії за вислугу років позивачу необхідно мати вислугу - 25 календарних років. Проте, календарна вислуга років позивача складає 21 рік 10 місяців 01 день, що не дає йому права на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону№ 2262.

Згідно подання про призначення пенсії позивачу від 15.02.2021, страховий стаж позивача становить, на 05.02.2021 для призначення пенсії згідно пункту "б" статті 12 Закону № 2262 складає 28 років 02 місяці 01 день.

Таким чином, позивач має 28 років 08 місяців 17 днів не вислуги років, як він зазначає у позові, а страхового стажу, з якого вислуга років позивача становить - 21 рік 10 місяців 01 день.

Законодавча норма, яка визначає умови призначення пенсії за вислугу років, чітко регламентує питання необхідної тривалості вислуги років і при цьому підкреслює - яка саме вислуга років (календарна) враховується для визначення права на призначення такого виду пенсії.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх з справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Згідно пункту 12 вищевказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ подає документи для призначення пенсії.

Відповідно до наданої копії витягу з наказу по особовому складу від 04.02.2021 № 33 о/с позивач відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) звільнений зі служби 04.02.2021.

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 21 рік 10 місяців 01 день, у пільговому обчисленні 28 років 08 місяців 17 днів, трудовий стаж - 06 років 04 місяці 00 днів, загальний трудовий стаж для призначення пенсі/ї складає - 28 років 02 місяці 01 день, для виплати надбавки за вислугу років складає - 21 рік 10 місяців 01 день, для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - 21 рік 10 місяців 01 день.

Зважаючи на наведене, судом встановлено, що позивач не має встановленої пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262 календарної вислуги років. При цьому, приписи Закону № 2262 не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності виключно календарної вислуги та не передбачають обмеження щодо зарахування вислуги років вказаної категорії пільгових осіб у пільговому обчисленні до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати вислугу років військовослужбовців, а лише здійснюють її нарахування та виплату на підставі наданих їм відповідними органами документів.

З поданих суду доказів вбачається, що станом на дату звільнення 4.02.2021 позивач не мав визначеної Законом необхідної календарної вислуги років для призначення пенсії згідно пункту "а" статті 12 Закону № 2262 (25 календарних років).

Виходячи із викладеного вище, Головним управлінням було правомірно призначено пенсію позивачу за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262.

Враховуючи викладене вище, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08 липня 2021 року.

Суддя С.Л. Клопот