Справа № 420/12462/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 70 від 23.10.2020 року щодо нарахування ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці, винесене посадовими особами відділу з питань перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області в розмірі 78% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 89%, виходячи з фактичного стажу 39 р. 8,5 м.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 89% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 р., з урахуванням фактично виплачених сум.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.10.2020 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці та надав рішення суду від 12.10.2020 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року.

Проте рішенням № 70 від 23.10.2020 року перерахунок здійснений, зі стажу на посаді судді 34 р., або 78% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді.

Позивач зазначив, що відповідач безпідставно при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці не враховав в стаж час служби в армії, половина строку навчання у вищому навчальному закладі, а стаж на посаді судді обчислений з дня зачислення до штату суду (01.10.1982 р.), а не з моменту обрання (20.06.1982 р.)

Позивач вважає рішення протиправним та таким, що належить до скасування.

(б) Позиція відповідача

14.12.2020 відповідач до суду надав відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України „Про судоустрій та статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016.

Позивач 03.03.2020 звернувся до Головного управління із заявою щодо перерахунку довічного грошового утримання судці у відставці відповідно Закону № 1402-УІІІ.

До заяви про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці було додано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Одеській області від 26.02.2020 за вих. № 05-513/20/1.

Рішенням Головного управління № 0 від 05.03.2020 позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону № 1402-VIII.

Не погодившись з позицією Головного управління Позивач звернувся до суду щодо і визнання протиправними та скасування Рішень про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 05.03.2020р. №70, від 16.07.2020р. №70, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 по справі №420/7683/20 позов задоволено, визнано протиправними дії скасовано Рішення Відділу з питань перерахунків пенсій №5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 05.03.2020р. №70 та від 16.07.2020р. №70.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату Позивачу довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020р., виходячи з суддівської винагороди у розмірі 119814грн.

На виконання даного рішення суду проведено відповідний перерахунок і довічного грошового утримання судді у відставці.

Позовна вимога щодо збільшення його стажу роботи та відповідно відсотку довічного грошового утримання судці у відставці є взагалі неправомірною та такою, що грубо суперечить нормам чинного законодавства, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено врахування до спеціального стажу період служби в армії та половини періоду навчання.

Так, обчислення стажу роботи судді проводиться з моменту зарахування його до штату суду суду фактичного виконання обов`язків, а припиняється з моменту видання указу Президента України чи постанови Верховної Ради України про звільнення з посади.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

20.01.2021р. Одеський окружний адміністративний суд, ухвалою закрив провадження у справі №420/12462/20.

01.04.2021 р. П`ятий апеляційний адміністративний суд, скасував ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 р. та направив справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії до суду першої інстанції для продовження розгляду .

13.05.2021 р. суд, ухвалою прийняв справу №420/12462/20 до свого провадження та продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

IV. Обставини, встановлені судом

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 р. «Про звільнення суддів» позивач звільнений у відставку з посади судді Біляївського районного суду Одеської області. На цій підставі призначено довічне грошове утримання, що підтверджується розпорядженням №166370 від 09.12.2016 р.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України „Про судоустрій та статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016.

03.03.2020 р. позивач звернувся до Головного управління із заявою щодо перерахунку довічного грошового утримання судці у відставці відповідно Закону № 1402-УІІІ.

До заяви про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці було додано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Одеській області від 26.02.2020 за вих. № 05-513/20/1.

Рішенням Головного управління № 0 від 05.03.2020 позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону № 1402-VIII.

Не погодившись з позицією Головного управління Позивач звернувся до суду щодо і визнання протиправними та скасування Рішень про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 05.03.2020р. №70, від 16.07.2020р. №70, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 по справі №420/7683/20 позов задоволено, визнано протиправними дії скасовано Рішення Відділу з питань перерахунків пенсій №5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 05.03.2020р. №70 та від 16.07.2020р. №70.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату Позивачу довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020р., виходячи з суддівської винагороди у розмірі 119814грн.

Позивач з 14.05.1972 р. по 19.05.1975 р. проходив військову службу, що підтверджується копією військового білету про проходження військової служби (а.с.12-13).

Позивач з 03.12.1976 р. по 01.07.1982 р. навчався у вищому навчальному закладі, що підтверджується записом в трудовій книжці та копією диплома (а.с.14-17).

Стаж позивача на посаді судді складає 34 роки.

15.10.2020 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці та надав рішення суду від 12.10.2020 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року.

Рішенням № 70 від 23.10.2020 року перерахунок здійснений, зі стажу на посаді судді 34 р., або 78% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді.

Позивач зазначив, що відповідач безпідставно при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці не враховав в стаж час служби в армії, половина строку навчання у вищому навчальному закладі, а стаж на посаді судді обчислений з дня зачислення до штату суду (01.10.1982 р.), а не з моменту обрання (20.06.1982 р.)

V. Джерела права та висновки суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VІІІ (далі Закон №1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

При цьому, згідно з пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Законом України від 16.10.2019 № 193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, суд зазначає, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Також, в Конституційний Суд України у Рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 зазначив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні Конституційний Суд зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Згідно з ст.116 Закону №1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно з ст.137 цього Закону має право подати заяву на відставку.

Відповідно до частини першої ст.137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 р.).

Згідно з ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною 4 ст.43 Закону України від 15.12.1992 р. №2862-ХІІ «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10.07.1995 р. №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Відповідно до абз.2ст.1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів`до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст.1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545пункт 3-1постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865(865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

У відповідності до п.11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз.4 п.34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про статус суддів» № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів.

Вказані висновки узгоджуються із позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2018 року у справі № 9901/382/18 провадження № 11-319сап18, у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 року по справі № 607/8578/17.

Згідно з ч.1ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII(частина перша статті 2 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2397-VIII від 05.04.2018 року), час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З урахуванням зазначеного, в даному випадку, до стажу роботи позивача, що дає право на отримання довічного грошового утримання, як судді у відставці, має бути зарахована половина строку навчання позивача в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова, що складає 2 р. 4,5 м. 8 дн. та календарний період проходження строкової військової служби в Радянській Армії, що складає 3 р. 5 дн.

Тобто, загальний стаж позивача для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIIскладає 39 р. 8,5 м. з них 34 р. 3 м. 16 дн. на посаді судді.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено інший підхід до обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, згідно якого розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача виходячи із його стажу повних 39 років 8,5 місяців повинно становити 89% (88% +1% від 6 м. стажу) розміру довічного грошового утримання від заробітку працюючого судді, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років: та 39% - за кожен рік на посаді судді понад 20 років.

Таким чином, суд робить висновок, що рішення № 70 від 23.10.2020 року щодо нарахування ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці, винесене посадовими особами відділу з питань перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області в розмірі 78% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді є протиправним та належить до скасуванню.

Для належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 89%, виходячи з фактичного стажу 39 р. 8,5 м. та здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці позивачу у розмірі 89% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 р., з урахуванням фактично виплачених сум.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд робить висновок про задоволення позовних вимог.

VI. Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення № 70 від 23.10.2020 року щодо нарахування ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці, винесене посадовими особами відділу з питань перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області в розмірі 78% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді;

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 89%, виходячи з фактичного стажу 39 р. 8,5 м.;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 89% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 р., з урахуванням фактично виплачених сум.

5. Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок)грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83

Суддя О.Я. Бойко