Справа № 200/11441/20-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2021 року

м. Київ

справа № 200/11441/20-а

адміністративне провадження № К/9901/21766/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області (ГУ ДПС) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2021, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021, адміністративний позов ГУ ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг з єдиного податку в розмірі 45 797, 68грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

09.06.2021 ГУ ДПС подано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС).

Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень справа №200/11441/20-а розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

ГУ ДПС у касаційній скарзі наводить доводи, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та має виняткове значення для контролюючого органу з огляду на різне тлумачення закону судами та відсутність єдиної практики у вирішенні подібних спорів.

Однак, за змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання. Вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, ГУ ДПС не наведено.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, встановив, що станом на 01.01.2018 відповідач не був власником об`єктів нерухомості (квартир), стягнення податкового боргу з податку за які стосуються позовні вимоги ГУ ДПС. Відповідно до цієї обставини суд зробив висновок, що відповідач станом на 2018 рік не був платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Відтак визначені відповідачу у податкових повідомленнях-рішеннях суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не є податковим зобов`язанням в розумінні Податкового кодексу України та відповідно не є податковим боргом відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 248, 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.Б. Гусак