Справа № 580/1928/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1928/20 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі судового засідання Шуст Н.А.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Пилипенка Р.Б.,

представника відповідача - Коваленко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач, ГУ НП в Черкаській області, в якому просить:

1) скасувати наказ ГУ НП в Черкаській області від 17.04.2020 №963 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції;

2) скасувати наказ ГУ НП в Черкаській області від 24.04.2020 №103 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

3) зобов`язати ГУ НП в Черкаській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області;

4) стягнути із ГУ НП в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу виходячи із середньоденного заробітку в сумі 452,16 грн;

5) допустити негайне виконання судового рішення в частині зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в місячному розмірі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів порушив вимоги Конституції України, Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Також позивач вважає, що вказані в оскаржуваних наказах обставини спростовуються обставинами, зазначеними у постанові Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2020 у справі №695/810/20, рішенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2021 у справі №695/2015/20 та належними, достатніми та достовірними доказами.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено, не погоджуючись з чим ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд не звернув уваги на розбіжність у поясненнях свідків - очевидців події ДТП, у зв`язку з чим не задовольнив клопотання позивача про виклик свідків в судове засідання для надання пояснень, не врахував висновків інших судів, викладених у пов`язаних справах, зокрема щодо відсутності підтверджених обставин перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння в момент скоєння ДТП, не врахував обставин порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим порушені права позивача на захист.

Позивач наполягає що за відсутності доведених обставин наявності вини позивача у вчиненні адміністративних порушень, відсутній склад дисциплінарного проступку та підстави для звільнення.

Посилаючись на такі та інші обставини, позивач просить задовольнити апеляційну скаргу.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2021 року, відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні позивач та його уповноважений представник апеляційну скаргу підтримали, надали додаткові пояснення по суті обставин справи, наполягали на задоволенні апеляційної скарги. Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечувала, також надала свої пояснення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта поліції.

Відповідно до наказу ГУ НП в Черкаській області від 28.03.2020 № 910 «Про призначення та проведення службового розслідування, формування дисциплінарної комісії і відсторонення від виконання службових обов`язків (посади)» дисциплінарною комісією у формі письмового провадження проведено службове розслідування за рапортом т.в.о. начальника Золотоніського відділу поліції ГУНП полковника поліції Охріменка О.В. від 09.04.2020 № 2895/65/01 2020 щодо порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Золотоніського відділу поліції ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що має ознаки дисциплінарного проступку.

Службовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2020 близько 18.50 год. до Золотоніського відділу поліції ГУНП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про те, що по вул. Обухова, в м. Золотоноша сталась дорожньо-транспортна пригода.

Вказане повідомлення Золотоніським відділом поліції зареєстровано до ІТС ІПНП за №2605, а на місце події направлено групу реагування патрульної поліції.

Установлено, що 09.04.2020, близько 18.40 год., старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, без табельної вогнепальної зброї, керував автомобілем Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_4 та рухаючись по вулиці Обухова, від вулиці Баха в напрямку вулиці Богуна в м. Золотоноша, скоїв зіткнення з автомобілем такої ж моделі з р.н. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_5 після чого за інерцією продовжив рух та зупинився шляхом наїзду на електроопору, яка зазнала механічних пошкоджень.

В результаті вказаної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 каретою швидкої медичної допомоги з місця події направлено до Золотоніської ЦРЛ.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в порушення частини другої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не повідомив про подію орган поліції та свого безпосереднього керівника і, не доїхавши до медичного закладу, вийшов з карети швидкої медичної допомоги й направився за місцем свого проживання.

Цього ж дня, поліцейськими групи реагування патрульної поліції встановлено місцеперебування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 і доставлено до Золотоніського відділу поліції, де у присутності двох свідків та із застосуванням нагрудного відеореєстратора CammPro 1826R.3/32 (інв. 866020/96), старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що після вживання ним алкогольних напоїв, керуючи автомобілем без реєстраційних документів, що дають право на керування транспортним засобом, скоїв ДТП.

Зважаючи на вказані обставини, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 запропоновано за допомогою алкотестера пройти освідування на стан сп`яніння, або проїхати до медичного закладу для проведення такого освідування, однак від проходження медичного огляду з метою встановлення факту вживання ним алкогольних напоїв, в установленому законом порядку, останній відмовився у присутності двох свідків.

За порушення п.п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.3 «б», 2.3 «є», п. 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху) відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 124 і 130 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП і накладено стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В цей же день, ОСОБА_5 , його дружина гр. ОСОБА_6 та син гр. ОСОБА_7 звернулися до Золотоніської ЦРЛ, де їм встановлено діагнози у вигляді закритих черепно мозкових травм, струсу головного мозку та забоїв.

Опитані в ході проведення службового розслідування ОСОБА_6 повідомили, що на момент скоєння ДТП, в салоні автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_1 знаходилась одна особа чоловічої статі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 395620 від 09.04.2020 року, ОСОБА_1 09.04.2020 р. о 18-46 год. в м. Золотоноша по вул. Обухова, 13 керував автомобілем Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота). Від освідування на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України.

Враховуючи такі обставини, відповідачем прийнято наказ №963 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст.18 Закону Украпи «Про Національну поліцію», п. п. 2.1 «а» та 2.1 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, п.6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, ч.2 ст.14, ч.5 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 1, 2, 4, 6, 8, 10, 11, 13, 19 ч. З ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.5 розділу І, п.п. 1, 2 розділу ІІ п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1176, Присяги працівника поліції та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Надалі, 24.04.2020 наказом ГУНП в Черкаській області №103 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Незгода із підставами звільнення та висновками проведеного службового розслідування стали передумовами звернення позивача до суду з адміністративним позовом, за результатами розгляду якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 09 березня 2021 року.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 09 березня 2021 року колегія суддів виходить з того, що відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 1-3 частини першої статті18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої-другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною першою статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Як вже встановлено колегією суддів вище, з метою перевірки наявних фактів, відповідно до наказу ГУ НП в Черкаській області від 28.03.2020 № 910 «Про призначення та проведення службового розслідування, формування дисциплінарної комісії і відсторонення від виконання службових обов`язків (посади)» дисциплінарною комісією у формі письмового провадження проведено службове розслідування за рапортом т.в.о. начальника Золотоніського відділу поліції ГУНП полковника поліції Охріменка О.В. від 09.04.2020 № 2895/65/01 2020 щодо порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Золотоніського відділу поліції ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що має ознаки дисциплінарного проступку.

Позивач як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі наводить доводи стосовно недотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування, зокрема, зазначає, що в ході службового розслідування не було забезпечено його право на захист.

Водночас, з наявних у справі матеріалів службового розслідування вбачається, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, передбаченим статтею 63 Конституції України, від надання будь-яких пояснень відмовився, заяв, клопотань щодо надання можливості ознайомитися з матеріалами службового розслідування не подавав.

Також позивач посилається на недоведеність обставин скоєння ним адміністративного правопорушення, перебування у стані алкогольного сп`яніння в момент скоєння ДТП, при цьому апелянт посилається на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2020 у справі № 695/810/20 та рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2021 у справі №6952015/20, в яких спростовуються вказані в оскаржуваних наказах обставини.

Із зміст зазначених судових рішень вбачається, що постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2020 у справі № 695/810/20 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова набрала законної сили 20.07.2020. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2021 у справі №695/2015/20, яке набрало законної сили 09.02.2021 позов ОСОБА_8 до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, третя особа: поліцейський СРПП №3 Золотоніського ВП, старший сержант поліції Матяш Олег Анатолійович , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задоволено частково, скасовано постанову про накладення на ОСОБА_8 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.04.2020 року серія БАА №688974, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначені вище судові рішення вказують на відсутність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, однак не дисциплінарного проступку. При цьому, відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів поліції.

Колегія суддів доводи позивача стосовно недоведеності обставин перебування у стані алкогольного сп`яніння не сприймає, вважає, що матеріалами справи, зокрема, матеріалами службового розслідування, суперечливими показаннями свідків, підтверджуються інші обставини, ніж викладає позивач в апеляційній скарзі, та зазначає, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється Дисциплінарним статутом, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Так, колегія суддів дійсно встановила, що показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є суперечливими та різняться у документах, якими фіксувалися обставини події ДТП.

Водночас, як встановлено колегією суддів, у постанові Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2020 року судом встановлено, що працівники поліції, які прибули на місце події ДТП за участю ОСОБА_8 , пропонували потерпілому ОСОБА_5 пройти освідування і він його пройшов, отримавши негативний результат. При цьому колегія суддів виключає ті обставини, що цими ж працівниками поліції не пропонувалося ОСОБА_8 пройти таке саме освідування.

Окрім того, позивач як співробітник поліції у достатній мірі в силу виконання своїх службових обов`язків чітко усвідомлював, що обставини відсутності алкогольного сп`яніння в момент скоєння ДТП можуть підтвердити лише результати відповідного освідування, проте самостійно не вжив заходів для проходження тексту як на місці скоєння ДТП, так і в лікувальній установі.

Таким чином, за висновками відповідача, які колегія суддів вважає обґрунтованими, позивач допустив вчинення дисциплінарного проступку, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключні фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Вищезазначене порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства. Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15, поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.

З огляду на обставини, які встановлені службовим розслідуванням, зібраними доказами підтверджені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, грубого порушення службової дисципліни, недотримання положень Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги працівника поліції, у зв`язку з чим колегія суддів вважає обраний та застосований відповідачем стосовно позивача вид дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції виправданим.

Окрім того колегія суддів звертає увагу, що положення статей 8 та 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у даному випадку доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, вірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року - без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі №580/1928/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк