Справа № 320/14423/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року, суддя Щавінський В.Р., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "К2 ЕНЕРДЖИ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "К2 ЕНЕРДЖИ" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не направлення TOB "К2 ЕНЕРДЖИ" постанов про відкриття виконавчих проваджень за заявами TOB "К2 ЕНЕРДЖИ" про примусове виконання рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2301/20 на підставі виконавчих листів від 17.11.2020 про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати TOB "К2 ЕНЕРДЖИ" податкові накладні від 04.02.2020 за № 4 та від 12.02.2020 за № 21 в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також щодо невжиття всіх необхідних передбачених Законом заходів щодо виконання рішення суду немайнового характеру;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направити ТОВ "К2 ЕНЕРДЖИ" постанови про відкриття виконавчих проваджень за заявами TOB "К2 ЕНЕРДЖИ" про примусове виконання рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2301/20 на підставі виконавчих листів від 17.11.2020 про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати TOB "К2 ЕНЕРДЖИ" податкові накладні від 04.02.2020 за № 4 та від 12.02.2020 за № 21 в Єдиному реєстрі податкових накладних; а також виконати всі необхідні передбачені Законом України "Про виконавче провадження" дії щодо виконання вказаного рішення Київського окружного адміністративного суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 з урахуванням додаткового рішення від 01.06.2020 в адміністративній справі №320/2301/20 позовні вимоги задоволено повністю. Позивач зауважив, що на виконання вказаного рішення Київським окружним адміністративним судом 17.11.2020 видано виконавчі листи №320/2301/20, які 24.11.2020 разом із заявами про відкриття виконавчих проваджень направлені до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати ТОВ «К2 ЕНЕРДЖИ» податкові накладні від 04.02.2020 та від 12.02.2020 №21 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач зазначає, що на момент подання даного позову до суду вказані виконавчі листи не виконані, інформація про відкриття виконавчих проваджень у стягувача немає, постанови про відкриття виконавчого провадження TOB «К2 ЕНЕРДЖИ» не отримувало, податкові накладні назареєстровані.

На думку позивача, невжиття усіх належних, необхідних та своєчасних заходів, передбачених ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", у порядку та строки, визначені ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", для якнайшвидшого виконання виконавчих листів Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «К2 ЕНЕРДЖИ» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 з урахуванням додаткового рішення від 01.06.2020 в адміністративній справі №320/2301/20 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Київській області від 21.02.2020 за №1463430/42589766 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «К2 ЕНЕРДЖИ» () в реєстрації податкової накладної від 04.02.2020 за №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати Товариству з обмеженою відповідальністю «К2 ЕНЕРДЖИ» () податкову накладну від 04.02.2020 за № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Київській області від, 21.02.2020 за №1463429/42589766 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «К2 ЕНЕРДЖИ» () в реєстрації податкової накладної від 12.02.2020 року за № 21 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати Товариству з обмеженою відповідальністю «К2 ЕНЕРДЖИ» () податкову накладну від 12.02.2020 за № 21 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «К2 ЕНЕРДЖИ» (; місцезнаходження:08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Грибоєдова, буд.2, офіс 27-3) судові витрати у розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (; місцезнаходження: 03680, м. Київ-151, вул. Народного Ополчення, 5а).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «К2 ЕНЕРДЖИ» (; місцезнаходження:08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Грибоєдова, буд.2, офіс 27-3) судові витрати у розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, місце розташування: м. Київ, вул. Львівська площа, 8).

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 набрало законної сили 15.10.2020.

На виконання вказаного рішення Київським окружним адміністративним судом 17.11.2020 видано виконавчі листи №320/2301/20, які 24.11.2020 разом із заявами про відкриття виконавчих проваджень направлені до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати ТОВ «К2 ЕНЕРДЖИ» податкові накладні від 04.02.2020 №4 та від 12.02.2020 №21 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

08.12.2020 представником позивача - адвокатом Венгаренко Т.А. направлений адвокатський запит до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з проханням надати інформацію про стан розгляду заяв та направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень. Даний адвокатський запит був направлений на офіційну електронну пошту відповідача (скріншот додається). Проте у передбачений законом 5-тиденний термін відповіді на вказаний запит представником позивача отримано не було.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом випадку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, правомірними вважаються дії державного виконавця, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом.

Пунктом 1 частиною 1 статті 3 Закону № 1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до ч. 4 р. І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада правосуддя, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи, а також розташовані у місті Києві територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Згідно з п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, органом щодо виконання рішення суду, боржником за яким є Державна податкова служба України, є Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Також статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Пунктом 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (із змінами від 27.12.2019) передбачено, що органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві); відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, колегія суддів зазначає, що Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є органом державної виконавчої служби і може бути відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верхлвним Судом у постанові від 01 липня 2021 року у справі №580/3638/20 (адміністративне провадження №К/9901/31408/20).

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VІІІ cторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 19 Закону № 1404-VІІІ сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з статтею 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувана про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За приписами статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За змістом ч. 5 ст. 26 наведеного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Статтею 28 Закону № 1404-VIII визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійном;-. розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №63817375 з примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 № 320/2301/20 про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати Товариству з обмеженою відповідальністю «К2 ЕНЕРДЖИ» () ПОДАТКОВУ НАКЛАДНУ ВІД 04.02.2020 РОКУ №4 В Єдиному реєстрі податкових накладних.

04.12.2020 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно з якою боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів та повідомити державного виконавця про виконання, (копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження копії док. щодо направлення додаються).

29.12.2020 державним виконавцем на адресу боржника надіслано вимогу щодо виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 усправі №320/2301/20.

Оскільки боржником рішення суду виконано не було, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 01.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Державну податкову службу України у розмірі 5100,00 грн.

03.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі відповідно до п. 9 частини 1 статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, на виконанні у відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №63817180 з примусового виконання виконавчого листа Київського окружної о адміністративного суду від 17.11.2020 №320/2301/20.

07.12.2020 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно з якою боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів та повідомити державного виконавця про виконання.(копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження копії док. щодо направлення додаються).

07.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Разом з тим, 07.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника у відповідно до ст.3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки боржником рішення суду було не виконанно, керуючись статтями 63,75 Закону України «Про виконавче провадження», 01.03.2021 державним виконавцем винесені, постанову про накладення штрафу на Державну податкову службу України у розмірі 5100,00 грн.

01.03.2021 Державною податковою службою на адресу Департаменту державної виконавчої служби відділом примусового виконання рішень направлено повідомлено про виконання виконавчого листа №320/2301/20 виданного Київським окружним адміністративним судом з наданими доказами.

12.04.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним виконання відповідно до п.9 частини 1 статті 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що 02.03.2021 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було розглянуто адвокатський запит, що зареєстрованно в Міністерстві юстиції України від 24.02.2021 за № 6784-33-21 та повідомлено представника позивача про виконання Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 усправі №320/2301/20.

Таким чином, держаний виконавець діяв у спосіб визначенний чинним законодавством, на підставі та в межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення щодо задоволення позовних вимог з помилковим застосуванням норм матеріального права, без встановлення всіх обставин справи та без надання належної оцінки всім обставинам справи, а тому рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону (ч.2 ст.317 КАСУ).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є протиправним та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 229, 313, 241, 242, 243, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "К2 ЕНЕРДЖИ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Постанову виготовлено: 06 липня 2021 року.