Справа № 400/3324/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3324/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-Альянс» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року позов ТОВ «Темп-Альянс» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головним управлінням ДПС у м. Києві подано до суду апеляційну скаргу, яка не відповідає приписам ст.296 КАС України та подана з пропуском встановленого ст. 295 КАС України строку.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021 року, зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху, апелянту надано строк для усунення недоліків шляхом - надання доказу сплати судового збору за подачу апеляційної скарги та обґрунтованого клопотання/заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Приймаючи вказану уваху, суд зазначав, що відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Так, згідно матеріалів справи, оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено 24 грудня 2020 року в порядку письмового провадження.

Копію повного тексту судового рішення отримано апелянтом 04.01.2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 222).

З урахуванням вимог ст. 295 КАС України, кінцевий строк для подання апеляційної скарги сплинув 03.02.2021 року.

При цьому, з апеляційною скаргою Головне управління ДПС м. Києві звертається лише 14 травня 2021 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом строку.

При цьому, судом було з`ясовано, що у скарзі, Головним управлінням ДПС у м. Києві заявлялось клопотання про відстрочення сплати судового збору, а також в мотивувальній частині скарги містились доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, судом було вказано про непідтвердженість доводів, заявлених в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, а також подання апеляційної скарги поза межами строку, встановленого ст. 295 КАС України без зазначення поважних та обґрунтованих підстав для поновлення такого строку. До того ж було звергнуто увагу апелянта на те, що вказані ним у клопотанні мотиви для поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими.

Також, вказаною вище ухвалою, апелянту було роз`яснено, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали, в частині ненадання доказу сплати судового скаргу буде повернуто на підставі приписів ст. 296 КАС України, а у разі невиконання вимог даної ували в частині надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих підстав для його поновлення, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, на підставі ст. 299 КАС України.

За клопотанням ГУ ДПС у м. Києві (вхід. №12962/21 від 14.06.2021р.), ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2021р. строк для виконання ухвали апеляційного суду від 31.05.2021р. та усунення недоліків поданої апеляційної скарги було продовжено до 30.06.2021р.

Між тим, у встановлений судом строк, апелянтом не усунуто недоліків апеляційної скарги, не надано ані обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення по даній справі, ані доказу сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

При цьому, 30.06.2021р. від ГУ ДПС у м. Києві надійшло повторно клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, обґрунтоване відсутністю фінансування, певними процедурами перерахування коштів з рахунків апелянта, які відкриті в органах казначейства, що позбавляє можливості податковий орган подати до суду скаргу, яка б відповідала вимогам ст. 296 КАС України протягом визначеного ст. 295 КАС України строку.

Надаючи оцінку поданому клопотанню, судова колегія виходить з наступного.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.6 ч.5 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Вимогами ч.2 ст. 121 КАС України передбачено можливість суду за заявою учасника справи, продовжити встановлений судом процесуальний строк.

Між тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватись за наявності для цього обґрунтованих підстав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідні строки скаржнику вже продовжувались і при повторному зверненні з клопотанням ним не надано доказів того, що після продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відпадуть обставини, які позбавляють скаржника можливості сплатити судовий збір.

Колегія суддів вважає, що безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги призведе до затягування строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, що може свідчити про надання незаконних переваг одному з учасників справи.

Звертаючись із даним клопотанням, апелянт посилається на певну процедуру перерахування коштів з державного бюджету для сплати судового збору, однак на думку судової колегії, внутрішня процедура погодження сплати судового збору, тощо, не свідчить про наявність поважних підстав для неодноразового продовження сплати судового збору за звернення до суду апеляційної інстанції зі скаргою на судове рішення.

Адміністративно-організаційна діяльність суб`єкта владних повноважень, та будь-які пов`язані з нею обставини, у тому числі, й ті, які негативно впливають на її ефективність не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму «послаблення».

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися підставою невиконання рішення суду у встановлений судом строк.

Окрім того, жодне твердження апелянта, викладене зокрема щодо здійснення активних дій, направлених на сплату судового збору наразі не підтверджено належними письмовими доказами.

З врахуванням всього викладеного вище, апеляційний суд вважає відсутніми обґрунтовані підстави для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві.

До того ж, судова колегія зазначає, що звертаючись із клопотанням про продовження строку для сплати судового збору, апелянтом не надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням ґрунтовних підстав для його поновлення, про що в ухвалі суду від 31.05.2021р. містилась відповідна вимога.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

В силу вимог ст. 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У розумінні ч.1 ст.121 КАС України, суд поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Посилання у даному випадку на певні процедури виділення коштів з державного бюджету на сплату судового збору апелянтом не є об`єктивно непереборними обставинами, які унеможливлюють своєчасне подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, протягом встановленого ч. 3 ст. 298 КАС України десятиденного строку з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник не скористався своїм правом на звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду, не довів існування об`єктивно непереборних обставин, які унеможливили своєчасне апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визнати неповажним причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі №400/3324/20, та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 121, 169, 295, 296, 299, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л А:

Визнати неповажними причини пропуску ГУ ДПС у м. Києві строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі.

У задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 400/3324/20 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.