Справа № 520/9824/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 липня 2021 р. справа № 520/9824/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича (м. Харків, 61057, майдан Конституції, буд. 21/2, кім. 3-А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Капітал" (79018, Львівська обл., м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, б.1, корп.28, ), про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича, в якому просить суд:

- скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про відкриття виконавчого провадження № 65479429 від 18.05.2021 року та постанову від 18.05.2021 року як незаконну;

- скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про арешт коштів ОСОБА_1 від 18.05.2021 року;

- стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого нею адвокату гонорару в сумі 3840 грн. 00 коп. та сплаченого нею судового збору в розмірі 1816 грн. 00 коп., а всього - 5 656 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що 01.02.2019 року позивач ОСОБА_1 здійснила онлайн-запозичення на сайті miloan.uа. У травні 2021 року позивач ОСОБА_1 під час використання інтернет-банкінгу отримала від свого банку повідомлення, що приватним виконавцем Близнюковим Юрієм Володимировичем встановлено обмеження на її банківському рахунку на суму 22698 (двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп. На вимогу позивача банк надав їй відповідного змісту постанову приватного виконавця. Зі змісту цієї постанови позивач дізналась, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яка на підставі Договору відступлення права вимоги № 30-МЛ від 16.05.2019 року вважає себе правонаступником усіх прав і обов`язків ТОВ «МІЛОАН», в тому числі, за нібито укладеним із позивачем кредитним договором №2710178 від 01.02.2019 року, звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, який вчинив виконавчий напис №13827 від 21.12.2020 року. Зазначеним виконавчим написом нотаріус Баршацький І.В. запропонував стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за нібито існуючим Кредитним договором №2710178 від 01.02.2019 року в сумі 19250,00 грн., додатково нотаріус запропонував стягнути зі ОСОБА_1 ще й плату за вчинення цього виконавчого напису в сумі 930,00 грн. на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Саме за цим виконавчим написом, 18.05.2021 року і було приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. відкрито виконавче провадження № 65479429. ОСОБА_1 вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника винесених Приватним виконавцем Бліпнюковим Ю. В. в рамках виконавчого провадження ВП 65479429 с незаконними, а тому підлягають скасуванню оскільки ані з ТОВ «Мілоан», ані, тим більше, з ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» - Позивач ОСОБА_1 кредитний договір не укладала взагалі. Відповідно, виконавчий напис не міг бути вчинений ані на оригіналі кредитного договору, ані на його дублікаті, що мав би силу оригіналу. Беручи до уваги той факт, що виконавчий напис міг бути вчинений окремо від нібито наданого стягувачем оригіналу документу (що не було б порушенням згідно п.п.5.2 п.5 Порядку), однак, такий виконавчий напис мав би бути прикріплений безпосередньо до оригіналу документу. Але такого оригіналу документа просто не існує. Отже, під час подачі виконавчого напису на виконання, у тому числі приватному виконавцю, стягувач повинен був подати заяву відповідного змісту та виконавчий напис разом із прикріпленим до нього оригіналом документу щодо нібито якого був вчинений такий виконавчий напис. З огляду на те, що оригінала документа, щодо нібито якого вчинений виконавчий напис, не існує, то отримавши від стягувача заяву про відкриття виконавчого провадження та оформлений неналежним чином виконавчий лист, приватний виконавець Близнюков Ю.В. за жодних обставин не повинен був відкривати виконавче провадження і накладати арешт на кошти нібито боржника.

06.07.2021 року відповідач надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що 18.05.2021, на підставі заяви стягувана - ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», виконавцем відкрито виконавче провадження №65479429 з примусового виконання виконавчого напису №13827, вчиненого 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 20180,00 грн. Того ж дня виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, яка за допомогою засобів електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження з інформаційними системами банків направлена для виконання до банківських установ. Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа, яким поданий стягувачем виконавчий напис відповідає та містить все передбачені законом реквізити. Відповідач зазначив, що підстав, з якими законодавство пов`язує повернення стягувану виконавчого документа без прийняття до виконання, на момент відкриття виконавчого провадження не існувало, отже, виконавцем у відповідності до встановленого законом порядку розпочато виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №13827, вчиненого 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». У своїй позовній заяві позивач, як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, посилається на недотримання нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів, однак частина четверта статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження. Зазначена ОСОБА_1 підстава для відмови у відкритті виконавчого провадження не передбачена, отже вказане твердження позивача є безпідставним. Також, ОСОБА_1 , як на підставу для скасування винесених відповідачем постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника, посилається на не надсилання копій вказаних постанов в порушення приписів статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Із вказаним твердженням погодитись не можна оскільки 19.05.2021, тобто не пізніше наступного робочого дня з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №65479429 від 18.05.2021 року, а також постанови про арешт коштів боржника від 18.05.2021 року, останні направлені боржнику для відома рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі - АДРЕСА_2 , що підтверджується фіскальним чеком АТ «УКРПОШТА» від 19.05.2021 (трек-номер: 402). З огляду на викладене, відповідач виконав свій імперативний обов`язок в частині надсилання до відома документів виконавчого провадження боржнику у встановлений законом строк. При цьому, виконавець не має можливості контролювати отримання таких документів боржником, адже це перебуває поза межами його контролю як відправника. Таким чином, позивач вважається належним чином повідомлений про початок примусового виконання рішення, а його твердження про не надсилання відповідачем документів виконавчого провадження є необґрунтованим та безпідставним. Також, в позовній заяві ОСОБА_1 вимагає скасувати постанову про арешт коштів боржника, винесену відповідачем, як незаконну, однак жодних доказів цього не наводить. При цьому, відповідач наполягає, що ним у встановленому законом порядку винесена постанова про арешт коштів боржника, тому твердження позивача і в цій частині є необгрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу суду.

Представник третьої особи заперечень відносно адміністративного позову до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі по тексту Закон №1404) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини склались з приводу правомірності винесення постанов Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича від 18.05.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65479429 та про арешт коштів ОСОБА_1 , а відтак при розв`язанні спору слід виходити з положень Закону України Про виконавче провадження, згідно зі ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича перебуває виконавче провадження ВП 65479429 з примусового виконання виконавчого напису №13827, вчиненого 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 20180,00 грн..

З наданих до суду копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що представником ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було пред`явлено до виконання вказаний виконавчий напис разом з кредитним договором №270178 від 01.02.2019 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , та графіком розрахунків. Вказані документи були зшиті та завірені підписом та печаткою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В.

18.05.2021, на підставі заяви стягувана - ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», відповідачем, у межах виконавчого провадження №65479429 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Також, відповідачем під час відкриття виконавчого провадження №65479429 винесена постанова про арешт коштів боржника від 18.05.2021 року, яка за допомогою засобів електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження із інформаційними системами банків направлена для виконання до АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ОКСІ БАНК», АТ «ТАСКОМБАНК», ПАТ «БАНК ВОСТОК», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

19.05.2021, тобто не пізніше наступного робочого дня з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №65479429 від 18.05.2021 року, а також постанови про арешт коштів боржника від 18.05.2021 року, останні направлені боржнику для відома рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі - АДРЕСА_2 , що підтверджується фіскальним чеком АТ «УКРПОШТА» від 19.05.2021 (трек-номер: 402).

Не погоджуючись із винесенням вказаних постанов, вважаючи її протиправними, позивач звернулась до суду за захистом порушеного, на її думку, права.

Суд зазначає, що статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що оскаржувані постанови були направлені позивачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказане спростовує твердження позивача, що приватний виконавець Близнюков Ю.В. не надіслав на адресу ОСОБА_1 жодного документа виконавчого провадження.

Відносно посилань позивача, що оригінала документа, щодо нібито якого вчинений виконавчий напис, не існує, то отримавши від стягувача заяву про відкриття виконавчого провадження та оформлений неналежним чином виконавчий лист, приватний виконавець Близнюков Ю.В. за жодних обставин не повинен був відкривати виконавче провадження і накладати арешт на кошти нібито боржника, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно із ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст.19 Закону №1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчих написів нотаріусів.

При цьому, статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа.

Судом встановлено, що виконавчий напис №13827, вчинений 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 20180,00 грн. відповідає вказаним вимогам, а саме: виконавчий документ містить назву і дату його видачі, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дату прийняття і номер рішення; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили; строк пред`явлення рішення до виконання

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку- боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

З наведеного вбачається, що підстав, з якими законодавство пов`язує повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання, на момент відкриття виконавчого провадження не існувало, отже, виконавцем у відповідності до встановленого законом порядку розпочато виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №13827, вчиненого 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».

Суд зазначає, що за правилами пункту 5 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

Отже, викладення виконавчого напису на спеціальному бланку нотаріальних документів здійснюється лише у випадку, якщо напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість.

Судом встановлено, що представником ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було пред`явлено до виконання виконавчий напис разом з кредитним договором №270178 від 01.02.2019 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , та графіком розрахунків. Виконавчий напис та додатки до нього на 7 аркушах були зшиті та завірені підписом та печаткою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В.

Таким чином, твердження позивача, що оригінала документа щодо якого вчинений виконавчий напис не існує, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними матеріалами справи.

Окрім цього, частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» установлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа. На етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місця проживання/перебування боржника. Відповідальність за вчинення виконавчого напису відповідно до вимог Глави 16 розділу її Порядку № 296/5 несе нотаріус, як особа, яка вчиняє виконавчий напис.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах №460/3537/20 від 09.12.2020, №320/4445/20 від 24.06.2021 року, №638/11639/16-ц від 16.06.2021.

Таким чином, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем під час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2021 року ВП 65479429 не порушено норми ЗУ «Про виконавче провадження».

Відносно позовної вимоги скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про арешт коштів ОСОБА_1 від 18.05.2021 року, суд зазначає наступне.

Вказана позовна вимога заявлена позивачем як похідна, оскільки адміністративний позов не містить жодного обґрунтування порушення прав позивача внаслідок винесення постанови про арешт коштів.

Пунктом 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із заходів примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти.

Відповідно до положень частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно положень статті 56 Закону - арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

На виконання вищевказаних вимог чинного законодавства України, 18.05.2021 року приватним виконавцем, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника, яка за допомогою засобів електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження із інформаційними системами банків направлена для виконання до АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ОКСІ БАНК», АТ «ТАСКОМБАНК», ПАТ «БАНК ВОСТОК», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

Таким чином, вказана постанова прийнята відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови були винесені приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем, з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а позовна заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича (м. Харків, 61057, майдан Конституції, буд. 21/2, кім. 3-А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Капітал" (79018, Львівська обл., м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, б.1, корп.28, ), про скасування постанов - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та проголошено 07.07.2021 року.

Суддя Біленський О.О.