Справа № 160/5735/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року Справа № 160/5735/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
14.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, у якій просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату призначеної у відповідності до вимог ст. ст. 40 та 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за останні три роки 2018, 2019, 2020 роки з урахуванням різниці фактично сплаченої суми пенсії.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач при обчисленні пенсії за віком не врахував, що з 01.05.2020 року вона перейшла на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і помилково застосував при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, а не провів індексації такої пенсії у відповідності до норм ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
19.05.2021 року представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачу з 01.05.2020 здійснено розрахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, оскільки попереднє призначення пенсії відбулося у 2009 році (після осучаснення пенсії з 01.10.2017).
Зазначає, що враховуючи той факт, що позивач починаючи з 2009 року стала учасником правовідносин у сфері пенсійного страхування шляхом отримання пенсії за віком, підстави для здійснення первинного призначення пенсії у 2020 році за нормами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні.
При цьому відповідач вказує, що визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовується лише у випадку первинного призначення пенсії або переведення вперше з пенсії по інвалідності/у зв`язку з втратою годувальника на пенсію за віком.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 30.06.2009 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
03.07.2009 року, на підстави заяви позивача, її переведено з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 за №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" передбачено, що якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІУ, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995р. № 379, проводиться автоматично, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ.
На підставі зазначеного ОСОБА_1 переведено з 01.05.2020 року на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до пенсійного органу із заявами про перерахунок пенсії, у відповідності до вимог ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме із застосуванням середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення особи за перерахунком пенсії, тобто за останні три роки 2018, 2019, 2020 роки.
Загальний розмір пенсії з 01.05.2020 року склав 2100,00 грн.
Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Так, позивач вважає, що за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV у 2020 році звернулась вперше, а тому відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують призначенню пенсії за віком.
Як видно з матеріалів справи, позивач 03.07.2009 року, на підставі її заяви, переведена з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
При цьому відповідно до пункту 4-7 розділу XV Закону №1058-IV (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017) особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу"; "Про Національний банк України"; "Про дипломатичну службу"; Про службу в органах місцевого самоврядування"; "Про прокуратуру"; "Про статус народного депутата України"; "Про судоустрій і статус суддів"; "Про судоустрій і статус суддів"; "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; Про наукову і науково-технічну діяльність"; "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів"; Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4.3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматично, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
Пунктом 4.3 розділу XV Закону №1058-IV (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017) визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
З матеріалів пенсійної справи судом також встановлено, що розмір пенсії позивача з 01.05.2020 року, розрахований за нормами Закону № 1058-ІV, є більшим ніж розмір пенсії за вислугу років.
З огляду на викладене, слід відмітити, що у Пенсійного фонду були наявні підстави саме для автоматичного переведення позивача на пенсію за Законом № 1058-ІV.
Отже, в цьому випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком вже була призначена позивачу вперше (30.06.2009 року) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Тому суд робить висновок, що повторне призначення пенсії позивачу за віком, у зв`язку із автоматичним перерахунком її пенсії, не є тотожним поняттю призначення (переведення) пенсії вперше.
Відтак, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018, 2019 та 2020 роки.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовної заяви.
З огляду на відмову у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський