Справа № 445/1256/21
Суддя: Бакаїм М. В.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/1256/21
Провадження № 2-а/445/16/21
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
06 липня 2021 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М. В.,
вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВУСАФППДР УБДР ДПП Стахевича Сергія Миколайовича про скасування постанови серії 1АВ № 01852349 від 23.06.2021 року, -
Позивач звернувся в суд із позовною заявою про визнання незаконною та скасування постанови серії 1АВ № 01852349 від 23.06.2021 року.
Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Згідно положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Чинним законодавством України, а саме: ст.ст. 213, 222 КУпАП, уповноваженим працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, зокрема: за адміністративні правопорушення, передбаченістаттею 121 КУпАП.
Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеномуКодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.
Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені цим кодексом Кодексу.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року № 724/716/16-а.
Отже, належний відповіач позивачем не залучений.
Окрім цього,при зверненні із позовом до суду позивачем не сплачено судовий збір та не надано оригінал квитанції про його сплату.
Згідно з ч.3ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до положень статей3,5 Закону № 3674-VIсеред осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.
Відповідно до ч.1ст. 9 Закону «Про судовий збір`судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно вимог Закону України «Про судовий збір`позивач повинен оплатити судовий збір за подання усіх позовних вимог, як немайнового характеру кожної вимоги, так і майнового. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір`судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до правової позиції у постанові по справі № 543/775/17 від 18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження №221-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. В контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовуватистатті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.
З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другоїстатті 4 Закону України «Про судовий збір`встановлено, що за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік`встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі на 01.01.20212270,00 грн., за подання даного позову підлягало б сплаті 908 грн. судового збору. Однак, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17 від 18.03.2020, розмір судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення повинен складати 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн.
Також, позивачем не виконані вимоги п.п. 4, 5, 8, 11 ч.2 ст. 160 КАС України.
Необхідно зазначити , що в матеріалах позовної заяви відсутня доказ - постанова серії 1АВ № 01852349 від 23.06.2021 року.
В зв`язку з цим, суд не може перевірити, факт того, що вищевказана постанова винесена працівниками поліції 23.06.2021 і позивачем не пропущений строк звернення до суду.
Відповідно до ч.1ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями160,161 цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, позивач не виконав обов`язків, що встановлені для нього процесуальним законом, а тому, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення вказаних недоліків, які слід усунути .
Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України
Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ВУСАФППДР УБДР ДПП Стахевича Сергія Миколайовича про скасування постанови серії 1АВ № 01852349 від 23.06.2021 рок - залишити без руху.
Надати позивачу строк - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.
Попередити позивача, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали позовна заява підлягає поверненню.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.
Суддя М. В.Бакаїм