Справа № 140/857/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/857/21 пров. № А/857/9755/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Смокович В.І.,

час ухвалення рішення 30.03.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 30.03.2021 року,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 30.10.2020 року № 21-51 вих.20 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії, далі Закон № 1789), первинної редакції ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII (далі Закон № 1697) у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та зобов`язати відповідача провести позивачу з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 в розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Волинської обласної прокуратури від 30.10.2020 року № 21-51 вих.20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 06.11.2020 року № 85 про перерахунок пенсії позивачу в частині зменшення її розміру з 90% до 60% від заробітку. Зобов`язано відповідача здійснити позивачу з 01.10.2020 року перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 30.10.2020 року № 21-51 вих.20. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що внесені в законодавство зміни щодо обмеження максимального розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивачем оскаржується рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, а тому апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення тільки в цій частині.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена в розмірі 90% місячної заробітної плати, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 27.09.2006 року серії НОМЕР_2 та протоколом від 08.08.2006 року № 692 (а.с. 13, 29).

Згідно розрахунків у пенсійній справі позивача, розмір його пенсії обчислений за рішенням суду у розмірі 90 % від середньомісячного заробітку та становить 12967,29 грн (а.с. 32-34).

Волинською обласною прокуратурою видано позивачу довідку від 30.10.2020 року № 21-51 вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами чинними на 11 вересня 2020 року за відповідною (прирівняною) посадою «прокурор відділу» становить: посадовий оклад 37836,00 грн, надбавка за вислугу років (30%) 11350,80 грн, надбавка за роботу з таємними документами (15%) 5675,40 грн, матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) 4571,85 грн. Усього 64005,90 грн (а.с. 14).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.11.2020 року про перерахунок його пенсії на підставі довідки Волинської обласної прокуратури довідку від 30.10.2020 року № 21-51 вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення).

Як убачається із матеріалів пенсійної справи, 06.11.2020 року відповідачем прийнято рішення № 85 про перерахунок пенсії позивача із застосуванням 60% від грошового забезпечення (а.с. 18).

Листом від 07.12.2020 року № 16897-17010/П-02/8-0300 відповідач повідомив позивача, що до 01.10.2020 року розмір його пенсії обчислено з розрахунку 90% заробітної плати (грошового забезпечення) на посаді прокурора відділу та становив 12967,29 грн, з 01.10.2020 року наявні законодавчі підстави для проведення перерахунку пенсій прокурорам обласних прокуратур з урахуванням наданих довідок про заробітну плату. Відповідно до ст. 86 Закону № 1697 пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, а максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, у зв`язку із чим з 01.10.2020 року проведено перерахунок пенсії та встановлено її розмір - 60% заробітної плати (грошового забезпечення) на посаді прокурора відділу, яка прирівнюється до посади прокурора обласної прокуратури. Розмір пенсійної виплати становить 17120,00 грн з жовтня 2020 року та 17690,00 грн з грудня 2020 року, що відповідає вимогам законодавства. (а.с. 16-17).

Судом першої інстанції, з висновком якого погоджується і апеляційний суд, встановлено, що позивач має право на перерахунок пенсії.

Щодо обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, колегія суддів зазначає наступне.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі Закон № 3668).

За правилами ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно абз. 1 п. 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Аналізуючи норми абз. 1, 2 п. 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону № 3668 можна прийти до висновку, що вказані норми Закону № 3668 стосуються виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011 року, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Таким чином, на думку судів, вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом № 3668. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.

Крім того, Закон № 3668, як вірно зазначив суд першої інстанції, вносив зміни щодо обмеження максимального розміру пенсії до Закону № 1789, який, однак, втратив чинність з набранням чинності Законом № 1697.

Абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697 передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана редакція абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону 1697 викладена внаслідок внесення змін згідно із Законами України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року та від 24.12.2015 року № 911-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2016 року.

Однак, згідно п. 2 Прикінцевих Положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) встановлений цим Законом стосується саме працюючих пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIIІ, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року.

Разом з тим, вказаний вище Закон № 911-VIII за своїм змістом не є основним (спеціальним) законом у сфері пенсійного забезпечення, а виконує функцію допоміжного закону, яким внесено зміни до різних законодавчих актів, в тому числі, введено окреме положення стосовно тимчасового обмеження пенсії.

Вищевказаний закон містить норму, яка передбачає, що визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Проте, дана норма стосується призначення пенсій, а не їх перерахунку. Застереження у п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, що обмеження виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 1 січня 2016 року, означає, що пенсії, які призначені до 1 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені. Проте, їх перерахунок має відбуватися у відповідності до правил, передбачених абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697.

Суд також зазначає, що Верховним Судом неодноразово здійснювався касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до Закону № 1789, а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим ст. 86 Закону № 1697, в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (постанови Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 205/8204/16-а, від 03.04.2018 року у справі № 361/4922/17, від 02.05.2018 року у справі № 704/87/17, від 15.08.2018 року у справі № 161/9572/17, від 17.01.2019 року у справі № 161/713/17, від 15.05.2019 року у справі № 554/4191/17, від 21.11.2019 року у справі № 161/14321/16-а, від 21.05.2020 року у справі № 554/10510/16-а, від 28.10.2020 року у справі № 686/2428/16-а).

Розглядаючи вищевказані справи, Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачам, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у відповідача (відповідного територіального органу Пенсійного фонду України) законних підстав для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789 (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність (ухвала Верховного Суду від 04.02.2021 року у справі № 400/6132/20).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу за вислугу років без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі № 140/857/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 07 липня 2021 року.