Справа № 160/8193/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року Справа № 160/8193/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періодів роботи з 19.10.1988 року по 27.03.1992 року та з 07.12.1992 року по 10.11.1994 року в колгоспі ім. Крейсера «Аврора» Нікопольського району;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди з 19.10.1988 року по 27.03.1992 року та з 07.12.1992 року по 10.11.1994 року в колгоспі ім. Крейсера «Аврора» Нікопольського району.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.03.2021 року звернувся до відповідача із заявою про розрахунок трудового стажу на підставі даних, зазначених у трудовій книжці НОМЕР_2 та трудовій книжці колгоспника НОМЕР_3 , та який буде зарахований пенсійним органом під час призначення пенсії за віком.
Позивач вважає такі дії протиправними та такими що суперечать нормам діючого законодавства, так як його трудова книжка оформлена відповідно до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.
Ухвалою суду від 26.05.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
У встановлений судом строк, відповідач заперечуючи проти позову, надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про розрахунок трудового стажу в порядку Закону України «Про звернення громадян», в якій просив роз`яснити питання щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 19.10.1988 року по 27.03.1993 року та з 07.12.1992 року по 10.11.1994 року в колгоспі ім. Крейсера «Аврора» Нікопольського району.
З огляду на те, що позивач з офіційною заявою встановленого зразка до пенсійного органу не звертався, його звернення було розглянуто у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» і за результатами розгляду надано відповідну відповідь.
Крім того, того відповідач зазначає, що право на пенсію у позивача виникне у 2022 році (за умови наявності страхового стажу).
За вказаних обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зробити розрахунок трудового стажу.
Крім того, зазначено, що записи у трудовій книжці колгоспника мають певні недоліки, а тому, відсутні підстави для зарахування до стажу роботи періодів з 1988 року по 1994 рік у колгоспі «Аврора».
Рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідачем не приймалось.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Приписами ст. 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 ст. 44 Закону 1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846.

Відповідно до п. 1.7 цього Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії, визначений розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно пункту 4.1 цього Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Разом з тим, Порядком № 22-1 затверджено зразок заяви для призначення пенсії (додаток 3).

При цьому, суд зазначає, що у разі відмови пенсійного органу у прийнятті документів для розгляду, зокрема, щодо призначення пенсії за віком, то особа, яка претендує на призначення такої пенсії, має право подати письмову заяву у довільній формі із зазначенням інформації, визначеної у заяві встановленого зразка, та з викладенням прохання саме про призначення відповідної пенсії і додаванням передбачених Порядком документів. Такі документи можуть бути подані до органу Пенсійного фонду як особисто, так і засобами поштового або електронного зв`язку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач 26.03.2021 року звернувся до відповідача із заявою із проханням про здійснення розрахунку трудового стажу, а не призначення пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, встановленого зразка або складеною у довільній формі із зазначенням інформації, визначеної у заяві встановленого зразка, та з викладенням прохання саме про призначення відповідної пенсії і додаванням необхідних документів, не звертався.

Тому, відповідачем на звернення позивача від 26.03.2021 року була надана відповідь згідно Закону України «Про звернення громадян», яка оформлена листом від 29.04.2021 року № 14530-10232/Х-01/-0400/21. Крім того, означена відповідь містить посилання на загальний порядок виникнення права на пенсію.

Таким чином, відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії, прийняття якого передбачено приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не приймалось та жодних дій щодо такої відмови не вчинялось.

Суд звертає увагу на те, що означений лист не є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, який тягне за собою спричинення будь-яких правових наслідків для позивача. При цьому, як вже судом наголошувалось, відповідь була надана за результатом розгляду заяви позивача від 26.03.2021 року щодо надання розрахунку трудового стажу для обчислення пенсії, а не щодо її призначення.

Наявність у зазначеному листі посилань щодо незарахування певних періодів роботи позивача до його трудового стажу, на переконання суду, не можуть впливати на наявність або відсутність у позивача права на пенсію без прийняття суб`єктом владних повноважень, яким є відповідач, передбаченого законом рішення, зокрема, про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного трудового стажу в результаті незарахування певних періодів роботи до страхового стажу особи, що у встановленому законом порядку звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.

Водночас, позивачем не оскаржуються дії відповідача щодо розгляду його заяви від 26.03.2021 року саме у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та бездіяльність щодо неприйняття рішення, визначеного діючим законодавством, по суті заяви. Натомість, судом встановлено недотримання позивачем порядку звернення та надання документів з питання призначення пенсії до пенсійного органу.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцію та законами України.

Отже, саме при дотриманні в даному випадку позивачем встановленого порядку звернення до пенсійного органу з питання призначення пенсії, і, як наслідок, вчинення суб`єктом владних повноважень дій (бездіяльності) або прийняття рішення всупереч Конституції України та діючого законодавства, такі його рішення, дії чи бездіяльність, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, мають бути визнані адміністративним судом протиправними та скасовані.

Таким чином, саме після дотримання суб`єктом звернення порядку подання до пенсійного органу заяви про призначення відповідної пенсії (як встановленого зразка, так і у довільній формі, але з викладенням зазначеної вище інформації) і наданням документів, що підтверджують наявність необхідного стажу роботи, у суб`єкта владних повноважень, яким в даному випадку є відповідач, виникне обов`язок щодо їх розгляду та прийняття рішення в порядку, передбаченому пенсійним законодавством.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів, зокрема, фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функції.

Таким чином, саме наявність публічно-правового спору між учасниками адміністративного процесу є підставою для звернення одного з них для вирішення його судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем на виконання публічно-владних управлінських функцій не було вчинено дій та прийнято рішення (індивідуального акта) щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, оскільки останнім не був дотриманий порядок звернення до пенсійного органу з цього питання, а тому, не були порушені його права, у зв`язку з чим, відсутній предмет спору між сторонами.

Суд звертає увагу позивача на те, що лише після розгляду відповідачем по суті його заяви саме про призначення пенсії за віком, поданої у відповідності до вищенаведеного Порядку, та прийняття відповідного рішення або вчинення дій, які будуть свідчити про відмову у призначенні такої пенсії, можуть бути порушені його права та інтереси, що з`явиться підставою для звернення до суду за їх захистом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені у позовній заяві вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу певних періодів роботи та зобов`язання зарахувати до страхового стажу оскаржувані періоди роботи є передчасними і задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08.07.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька