Справа № 560/1636/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1636/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

01 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Франовської К.С. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

представника позивача: Куркевича О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2020 року, ОСОБА_1 подав до суду заяву в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у здійсненні розрахунку пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.04.2020 із зменшенням коефіцієнта заробітної плати.

- встановити судовий контроль за ст. 382 КАС України.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 08.04.2021 в задоволення заяви відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що підстави для врахування при обчисленні пенсії згідно частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за новою формулою) заробітку, який враховувався заявнику при обчисленні пенсії по інвалідності згідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відсутні. Також, судом не встановлено невжиття відповідачем дій з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав заявника.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що Хмельницьким окружним адміністративним судом винесено рішення, яким зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2020 відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до ст. 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно документів пенсійної справи, при розрахунку пенсії розмір коефіцієнту заробітної плати для розрахунку пенсії становив 10,6353. При перерахунку пенсії відповідачем не застосовано вказаний коефіцієнт заробітку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії діяла редакція ч. 2 ст. 56 Закону України № 796 від 28.02.1991 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до внесення змін Законом України від 03.10.2017, яка передбачає можливість проведення перерахунку із збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж лише у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також зазначає, що визначення індивідуального коефіцієнта заробітку не було предметом розгляду адміністративної справи № 560/1636/20, а тому суд не наділений повноваженнями надавати оцінку діям в межах розгляду заяви позивача в порядку ст. 383 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначене, підтверджується, зокрема, перерахунком пенсії позивача від 23.11.2019 (арк. спр.74. т.1).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.04.2020 по справі №560/1636/20, яке залишено без змін згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2020 відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до ст. 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.02.2020 з врахуванням проведених виплат.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення про перерахунок пенсії №07 від 26.10.2020 .

Згідно інформації викладеної в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.11.2020, поданому до органу примусового виконання рішень (та отриманого у подальшому заявником), повідомлено, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.04.2020, яке набрало законної сили згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 (отримана 19.08.2020) головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2020 відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно з частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.02.2020 з врахуванням проведених виплат.

Розмір пенсії після перерахунку склав 2835,83 грн.

Водночас, відповідно до п. 4 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Оскільки розмір пенсії після проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду склав 2835.83 грн., що є нижчим від розміру пенсії, розрахованої до виконання судового рішення (7785,76 грн.), розмір пенсії ОСОБА_1 до виплати встановлено у попередньому розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції до змін згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у чинній редакції) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції, пенсію заявнику перераховано на виконання судового рішення відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч.1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Також, слід зазначити, що у разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Враховуючи вказану норму, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявник помилково вказує про те, що перерахунок пенсії за ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст.27 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мав бути проведений виключно із заробітку, отриманого в зоні відчуження.

При цьому, Законом № 1058-IV не передбачено, що у разі перерахунку особі, пенсію якій раніше було призначено відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за нормами ч.1 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розмір останньої повинен обчислюватися з урахуванням попереднього коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії по інвалідності.

Отже, врахування заробітку, отриманого за роботу у зоні відчуження, передбачено для обчислення пенсій по інвалідності, призначених згідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яку раніше отримував заявник).

Також, врахування такого заробітку при обчисленні частини пенсії передбачено, згідно частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок). Цим Порядком визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, та пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 і 57 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796).

Цей Порядок є спеціальним, як такий, що спрямований на підвищення рівня соціального захисту особливої категорії громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб з інвалідністю від захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, осіб, що втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Саме тому, механізм обчислення пенсій, визначений цим Порядком (в тому числі і визначений індивідуальний коефіцієнт) не може бути застосований при обчисленні іншого виду пенсії .

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що підстави для врахування при обчисленні пенсії згідно частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за новою формулою) заробітку, який враховувався заявнику при обчисленні пенсії по інвалідності згідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відсутні.

Також, для відповідача існує пряма норма Закону, яка не дозволяє зменшувати позивачу розмір пенсії, що була раніше визначена.

Таким чином, згідно із ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву без задоволення. Тобто, заява відповідно до ст.383 КАС України не підлягала задоволенню.

Разом з тим, враховуючи відсутність невжиття відповідачем дій з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав заявника, відсутні підстави для встановлення судового контролю в порядку, визначеному статтею 382 КАС України.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на правову позицію Верховного Суду у справі №676/5258/16-а від 03.10.2019 колегія суддів вважає помилковими, оскільки зазначене рішення не розкриває порядок застосування показника індивідуального коефіцієнта, для обчислення пенсії по інвалідності та подальшого застосування при перерахунку пенсії позивача.

Суд також враховує, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 липня 2021 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Франовська К.С. Матохнюк Д.Б.