Справа № 686/29958/19
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/29958/19

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

07 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У листопаді 2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Подільської митниці Держмитслужби, у якому просила:

- скасувати постанову заступника начальника управління протидії митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Хмельницької митниці ДФС Юровського К.В. в справі про порушення митних правил №0125/40000/19 від 29 жовтня 2019 року відносно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України.

- провадження у справі про притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що спірною постановою її було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 325 685 грн. 70 коп.

Вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, через відсутність в її діях ознак порушення митних правил, необ`єктивність та неповноту провадження в справі, невідповідність висновків викладених у постанові фактичним обставинам справи.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Подільської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови 0125/40000/19 від 29 жовтня 2019 року про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення у виді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 325 685 грн. 70 коп. відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено із матеріалів справи, протоколом про порушення митних правил №0125/40000/19 від 16 жовтня 2019 року, зафіксовано, що 29 липня 2017 року позивачем через пункт пропуску "Рава-Руська-Хребенне" Львівської митниці ДФС згідно попередньої митної декларації типу ЕЕ №UA300030/2017/302604 від 28 вересня 2017 року був ввезений на митну територію легковий автомобіль AUDI TT VIN НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

03 жовтня 2017 року для здійснення митного оформлення в режимі ІМ40ДЕ даного транспортного засобу митним брокером ТОВ "Поділля Брок Сервіс" (м. Хмельницький, вул. Північна, 99) в особі ОСОБА_2 на підставі договору №127/2017 від 22 вересня 2017 року про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товару з гр. ОСОБА_1 було подано на м/п. "Хмельницький-центральний" Хмельницької митниці ДФС митну декларацію №UA300030/2017/302604 від 03 жовтня 2017 року. Разом з МД були надані документи. Митна вартість даного транспортного засобу за митною декларацією була задекларована в сумі 399 099 грн. 40 коп.

На підставі протоколу заступником начальника Хмельницької митниці ДФС Юровським К.В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0125/40000/19, а саме: 23 вересня 2019 року Хмельницькою митницею ДФС отримано інформацію від митних органів Федеративної республіки Німеччина щодо надання адміністративної допомоги у підтвердженні фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення легкових автомобілів на запит Хмельницької митниці ДФС від 13 квітня 2018 року №2325/8/22-70-00.4-20-2.

Відповідно до отриманої від митних органів Федеративної республіки Німеччина експортної декларації MRN:17DE21E0 data 28 вересня 2017 року, встановлено, що легковий автомобіль марки AUDI TT VIN НОМЕР_1 , 2012 року виготовлення був проданий німецькою компанією "Autohaus Muhlig OHG" громадянці ОСОБА_3 за 21 623 євро.

Згідно АСМО "Інспектор" встановлено, що легковий автомобіль марки AUDI TT VIN НОМЕР_1 , 2012 року виготовлення був ввезений на митну територію України 29 вересня 2017 року о 22 год. 29 хв. громадянкою ОСОБА_1 через пункт пропуску "Рава-Руська-Хребенне" Львівської митниці ДФС згідно попередньої митної декларації типу ЕЕ №UA300030/2017/302604 від 03 жовтня 2017 року.

03 жовтня 2017 року для здійснення митного оформлення в режимі ІМ40ДЕ даного транспортного засобу митним брокером ТОВ "Поділля Брок Сервіс" в особі ОСОБА_2 на підставі договору №127/2017 від 22 вересня 2017 року про надання послуг із декларування та митному оформленню товарів із ОСОБА_1 було подано на митний пост "Хмельницький - центральний" Хмельницької митниці ДФС митну декларацію UA400030/2017/302655.

Товар було оформлено за 6 методом, митна вартість скорегована до 339 099 грн. 40 коп., що дорівнює 10 832,7 євро.

Митна вартість транспортного засобу за митною декларацією UA400030/2017/302655 від 03 жовтня 2017 року задекларована в сумі 339 099 грн. 40 коп., сплачено митних платежів 132 685 грн. 47 коп.

Згідно службового листа відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Хмельницької митниці ДФС від 08 жовтня 2019 року №577/22-70-19 встановлено, що сума зменшення розміру митних платежів внаслідок декларування недостовірних відомостей щодо вартості транспортного засобу митною декларацією UA400030/2017/302655 від 03 жовтня 2017 року складає 108 561 грн. 90 коп.

Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або не сплата митних платежів, встановлений законом, або інші протиправні дії , спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку із якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Оскільки позивачка з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів в сумі 108561,9 грн. надала через митного брокера Хмельницькій митниці ДФС документ купівлі-продажу Rechnung №1006217 від 25 вересня 2017 року з неправдивими відомостями щодо вартості (8000 євро) автомобіля AUDI TT VIN НОМЕР_1 , 2012 року виготовлення, необхідними для визначення його митної вартості що призвело до заявлення у МД UA400030/2017/302655 від 03 жовтня 2017 таких неправдивих відомостей щодо вартості товару, за що передбачена відповідальність за статтею 485 МК України, на позивачку було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 325 685 грн. 70 коп.

Вказані обставини підтверджуються копією постанови у справі про порушення митних правил №0125/40000/19, копією протоколу про порушення митних правил №0125/40000/19 від 16 жовтня 2019 року, копією попередньої митної декларації, від 28 вересня 2017 року, копією договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 22 вересня 2017 року, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копією рахунку-фактури, копією митної декларації UA400030/2017/302655 від 03 жовтня 2017, копією розрахунку митних платежів, копією попереднього перегляду експортної декларації.

Позивачка не погоджуючись із змістом постанови та протоколу, оскільки жодних дій щодо оформлення ввезеного транспортного засобу вона не здійснювала, рахунків, договорів купівлі-продажу не підписувала, умислу на вчинення правопорушення не мала, звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували інформацію митних органів Німеччини щодо вартості автомобіля 21 623 євро. Зокрема, позивач не надав як під час здійснення митного оформлення автомобіля, так і під час провадження у справі банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (частина 2 статті 53 МК України).

Таким чином, позивач з метою неправомірного зменшення платежів надав через митного брокера Хмельницькій митниці ДФС рахунок №1006217 від 25 вересня 2017 року з неправдивими відомостями щодо вартості імпортованого ним автомобіля марки AUDI TT VIN НОМЕР_1 , 2012 року випуску, необхідними для визначення його митної вартості, що призвело до зменшення розміру митних платежів в сумі 108 561 грн. 90 коп.

Відтак, з наведеного слідує, що позивачем вчинено протиправні дії спрямовані на ухилення від митних платежів, що призвело до зменшення їх розміру, а тому, оскаржувана постанова митного органу від 29 жовтня 2019 року прийнята правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачка посилаючись на норми матеріального та процесуального права оскаржила його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року та постановити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційну скаргу позивач мотивує тим, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру. Вказує, що її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, оскільки вона не вчиняла правопорушення, передбачене статтею 485 Митного кодексу України, адже при подачі митної декларації її керувалися тими документами, які були надані продавцем, а тому факту умислу чи неподання недостатніх документів, недостовірної інформації спрямовані на ухилення від сплати митних платежів не було.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із змісту статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Особливості правовідносин у сфері, пов`язаній із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (надалі - МК України).

Положеннями статті 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Положеннями статті 485 МК України, встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 МК України необхідно не лише доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, а і встановлення вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Згідно частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З аналізу змісту статті 10 КУпАП вбачається, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.02.2020 року у справі №159/1687/17.

Матеріалами справи про порушення митних правил не доведено, що правопорушення вчинено з умисною формою вини, адже жодних доказів, що вказують на наявність у неї умислу на звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру не встановлено.

Доказів наявності у позивачки інших документів, ніж ті, які подані до митного органу, матеріалами справи також не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями частини 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини 5, 6 статті 264 МК України).

Підставою для складення відносно позивачки постанови про порушення митних правил та притягнення її до адміністративної відповідальності, були документи, одержані від митних органів Федеративної республіки Німеччина експортної декларації MRN:17DE21E0 data 28 вересня 2017 року, які містили інші відомості щодо вартості транспортного засобу, ніж документи, надані позивачем для митного оформлення.

А саме, було встановлено, що легковий автомобіль марки AUDI TT VIN НОМЕР_1 , 2012 року виготовлення був проданий німецькою компанією "Autohaus Muhlig OHG" громадянці ОСОБА_3 за 21 623 євро.

Колегія суддів зазначає, що експортна митна декларація, доводить лише факт початку оформлення експорту транспортного засобу із Федеративної республіки Німеччина.

Разом із тим, митним органом не перевірено обставин завершення експорту товару, не подано запиту компанії, яка зазначена відправником товару в документах, одержаних від митних органів Федеративної республіки Німеччина, та документах, поданих до митного оформлення декларантом.

Окрім цього, відповідачем не доведено, що одержані від митних органів Федеративної республіки Німеччина документи мають переважне доказове значення відтак, не є беззаперечним.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи митного органу щодо існування невідповідності між документами, поданими митному органу та експортною митною декларацією, наданою митними органами Федеративної республіки Німеччина, оскільки така невідповідність, без належних доказів умисного подання недостовірних документів та відомостей не може бути підставою для прийняття рішення щодо визнання особи винною у вчиненні порушення митних правил.

Особливістю даного виду правопорушення є також те, що розмір штрафу визначається як 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту несплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, жодного доказу про те, на підставі чого митний орган дійшов висновку саме про таку суму митних платежів не наведено.

При цьому, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Згідно пункту 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Однак, відповідачем не дотримано вимог Методики, адже не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта.

Жодних доказів в підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної постанови, оскільки митним органом не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останньої.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч даній нормі, митним органом не доведено правомірність притягнення позивачки до відповідальності за порушення митних правил, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили про правомірність їх дій та обґрунтованість висновків.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях позивачки складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування постанови заступника начальника управління протидії митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Хмельницької митниці ДФС Юровського К.В. в справі про порушення митних правил №0125/40000/19 від 29 жовтня 2019 року про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 960,50 гривень.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 317 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково, оскаржуване судове рішення - скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби про скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника управління протидії митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Хмельницької митниці ДФС Юровського К.В. в справі про порушення митних правил №0125/40000/19 від 29 жовтня 2019 року та закрити провадження у справі про порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 960(дев`ятсот шістдесят) грн 50 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 липня 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.