Справа № 160/11101/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О. С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову Дніпропетровської обласної прокуратури до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, -
07.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпропетровської обласної прокуратури до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:
- визнати постанову державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В. А. від 15.06.2021 року про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у виконавчому провадженні ВП № 64479631 протиправною та скасувати.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій Дніпропетровська обласна прокуратура просить:
- зупинити дію постанови державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Яковенка В. А. від 15.06.2021 про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у виконавчому провадженні ВП № 64479631 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, судом встановлено таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За умовами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В. А. від 15.06.2021, суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом майбутніх позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання та, з цією метою, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.
Однак, жодного аргументу щодо існування небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, останнім в заяві не зазначено.
Відсутні також і докази, які б свідчили про існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів.
Крім того, суд зазначає, що доказів того, що розпочато процедуру стягнення штрафу з Дніпропетровської обласної прокуратури заявником не надано.
Посилання позивача, на те, що наступним кроком за накладенням штрафу у подвійному розмірі є звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, суд оцінює критично, з огляду те, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено стислі строки розгляду такої категорії справ.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав, які б свідчили про небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому заява Дніпропетровської обласної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,-
У задоволенні заяви Дніпропетровської обласної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.
Копію цієї ухвали направити заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна