Справа № 360/2787/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2787/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Оверченко Оксани Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання дії протиправними та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2021 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Оверченко Оксани Анатоліївни (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним (неправомірними) дії Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області стосовно відмови в призначенні грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" за заявою ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області призначити, виплатити державну допомогу сім`ям з дітьми, а саме грошову компенсацію вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою.

В 2019 році позивач завагітніла та з 12 листопада 2019 року перебувала на обліку по вагітності в жіночій консультації № 1 м. Сєвєродонецька.

На початку березня 2020 року позивач разом з малолітньою дитиною повернулись на непідконтрольну територію України з метою побачитись з родиною та перевірити стан пошкодженого майна. Тимчасово перебували там та не мали змоги виїхати у зв`язку з тим, що 11 березня 2020 року Постановою Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» введено карантин та закрито пункти пропуску з тимчасово окупованими територіями.

08 червня 2020 року у пологовому будинку Луганської міської багатопрофільної лікарні № 3 за адресою: АДРЕСА_1 , позивач народила сина ОСОБА_2 , але місто Луганськ, є тимчасово окупованою та непідконтрольною територією України.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області у справі № 409/1376/20 встановлено факт народження дитини - хлопчика, який народився в м. Луганськ, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі цього рішення суду Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано Свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Луганськ, серії НОМЕР_1 .

02 жовтня 2020 року позивачем до відповідача подана заява за № К-757 з пакетом необхідних документів на призначення грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" згідно з постановою КМУ № 744 від 29 липня 2020 року.

09 жовтня 2020 року відповідачем надано повідомлення-відмову в призначенні грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" у розмірі 5000 гривень, бо відповідно до абзацу 6 пункт 13 порядку та умов реалізації пілотного проекту «Монетизація одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» у 2020 -2021 роках, затверджених постановою КМУ № 744 від 29 липня 2020 року, у зв`язку з поданням не у повному обсязі документів, а саме відсутності довідки з пологового будинку про неотримання одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка", тобто з пологового будинку міста Луганська, який є тимчасово окупованим та непідконтрольним України, та на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

18 травня 2021 року позивачем до відповідача подана заява за № К1025 з пакетом необхідних документів на призначення грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" згідно постанови КМ № 744 від 29 липня 2020 року.

Серед документів до заяви надано: копії паспорту, ідентифікаційного коду, довідки ВПО ОСОБА_1 ; копії свідоцтва про народження дитини, ідентифікаційного коду, довідки ВПО ОСОБА_2 ; копія медичного свідоцтва про народження дитини з пологового будинку ДЗ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3» від 02 липня 2020 року; копія довідки для дільничного педіатра з пологового будинку ДЗ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3 від 12 червня 2020 року; довідка від 12 січня 2021 року № 1-08/26 з пологового будинку ДЗ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3» про неотримання ОСОБА_1 одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» (оригінал); реквізити банківської установи АТ «КБ «ПриватБанк» для перерахування коштів.

У заяві зазначено, що одноразову натуральну допомогу "пакунок малюка" в пологовому будинку ДЗ "Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3" не видано.

Також, позивач надавала лист до відповідача від 25 листопада 2020 року за № 1438 з Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради, про те, що у період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року у пологовому відділенні міста Сєвєродонецька не народжувала та одноразова натуральна допомога «пакунок малюка» у період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року у міському перинатальному центрі (пологовому будинку) не видавалась.

У своєму листі- відповіді від 20 травня 2021 року за № 2851/04 відповідач відмовив позивачу у призначенні грошової компенсації у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів (відомостей), зазначаючи, що документи, видані органами, розташованими на непідконтрольній українській владі території та створеними не у відповідності до Конституції України, не є офіційними документами.

З посиланням на норми Конституції України, Закону України "Про охорону дитинства", Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та Конвенції про права дитини, представник позивача вважає дії відповідача протиправними.

24 червня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) відповідачем надано відзив на позов (арк. спр. 37-39), в обґрунтування якого зазначено, що 25 листопада 2014 року позивача взято на облік внутрішньо переміщених осіб в Управлінні соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про що було надано відповідну довідку № 919005598.

02 жовтня 2021 року позивач звернулась із заявою про призначення грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги пакунок малюка. Заяву розглянуто та рішенням від 09 жовтня 2020 року в призначенні грошової компенсації відмовлено на підставі абзацу 6 пункту 13 Порядку та умов реалізації пілотного проекту Монетизація одноразової натуральної допомоги пакунок малюка у 2020-2021 роках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 2020 року № 744 (далі Постанова), у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів, а саме довідки з полового будинку про неотримання одноразової натуральної допомоги пакунок малюка.

02 лютого 2021 року позивач вдруге звернулась до УСЗН Сєвєродонецької міської ВЦА із заявою щодо призначення грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги пакунок малюка та пакетом документів, до складу якого додала довідку з КНП СМБЛ про те, що вона дійсно перебувала на обліку по вагітності в жіночій консультації № 1 м. Сєвєродонецьк, лист з КНП СМБЛ про те, що вона не народжувала у пологовому відділенні м. Сєвєродонецьк та не отримувала одноразову допомогу натуральну допомогу пакунок малюка, лист з ГУ Луганская городская многопрофильная больница № 3 про не отримання пакунку малюка.

11 лютого 2021 року Управлінням направлено запит до Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації з проханням надати роз`яснення, чи має право в даному випадку позивачка на отримання грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги пакунок малюка

18 травня 2021 року позивачка втретє звернулась із заявою щодо призначення грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги пакунок малюка та пакетом документів, до складу якого додала довідку з КНП СМБЛ про те, що вона дійсно перебувала на обліку по вагітності в жіночій консультації № 1 м. Сєвєродонецьк, лист з КНП СМБЛ про те, що вона не народжувала у пологовому відділенні м. Сєвєродонецьк та не отримувала одноразову допомогу натуральну допомогу пакунок малюка, лист з ГУ Луганская городская многопрофильная больница № 3 про не отримання пакунку малюка. Заяву було розглянуто.

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 31-33).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , є внутрішньо переміщеною особою (арк. спр. 7, 8, 42-43, 44, 52-53, 54, 73-74, 75).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07 серпня 2020 року у позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ народився син ОСОБА_2 (арк. спр. 9, 45, 55, 76), який також є внутрішньо переміщеною особою згідно з довідкою № 919- від 28 серпня 2020 року (арк. спр. 10, 47, 57).

02 жовтня 2020 року позивачем до відповідача подана заява за № К-757 з пакетом документів на призначення грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 744 від 29 липня 2020 року (арк. спр. 11, 41).

Рішенням від 09 жовтня 2020 року позивачу відмовлено в призначенні грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» у розмірі 5000 гривень (арк. спр. 48).

Відповідачем надано позивачу повідомлення від 09 жовтня 2020 року № 9322/04 про відмову в призначенні грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" у розмірі 5000 гривень, на підставі до абзацу 6 пункт 13 порядку та умов реалізації пілотного проекту «Монетизація одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» у 2020 -2021 роках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 744 від 29 липня 2020 року у зв`язку з поданням не у повному обсязі документів, а саме довідки з пологового будинку про неотримання одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" (арк. спр. 12, 49, 58).

Згідно з листом від 25 листопада 2020 року за № 1438, виданим Комунальним некомерційним підприємством «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради, у період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року у пологовому відділенні міста Сєвєродонецька позивач не народжувала та одноразова натуральна допомога «пакунок малюка» у період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року у міському перинатальному центрі (пологовому будинку) ОСОБА_1 не видавалась (арк. спр. 22, 60).

02 лютого 2021 року позивачем до відповідача подана заява за № К1025 з пакетом документів на призначення грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" (арк. спр. 50-51).

Відповідачем 11 лютого 2021 року направлено до Департаменту соціального захисту Луганської ОДА запит № 1224/04 про надання роз`яснень (арк. спр. 63-64)

Листом від 16 березня 2021 року Департамент відповідачу повідомив про відсутність підстав для виплати грошової компенсації ОСОБА_1 (арк. спр. 65-66).

18 травня 2021 року позивачем до відповідача подана заява з пакетом документів на призначення грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" згідно постанови Кабінету Міністрів України № 744 від 29 липня 2020 року (арк. спр. 20, 67-68).

До заяви надано: копії паспорту, ідентифікаційного коду, довідки ВПО ОСОБА_1 ; копії свідоцтва про народження дитини, ідентифікаційного коду, довідки ВПО ОСОБА_2 ; копія медичного свідоцтва про народження дитини з пологового будинку ДЗ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3» від 02 липня 2020 року; копія довідки для дільничного педіатра з пологового будинку ДЗ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3 від 12 червня 2020 року; довідка від 12 січня 2021 року № 1-08/26 з пологового будинку ДЗ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3» про неотримання ОСОБА_1 одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» (оригінал); реквізити банківської установи АТ «КБ «ПриватБанк» для перерахування коштів.

Рішенням від 20 травня 2021 року відмовлено позивачу в призначенні грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» у розмірі 5000 гривень (арк. спр. 79).

Відповідачем надано позивачу повідомлення від 20 жовтня 2021 року № 630 про відмову в призначенні грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" у розмірі 5000 гривень у зв`язку з поданням не у повному обсязі документів, а саме відсутності довідки з пологового будинку про неотримання одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" (арк. спр. 78).

Листом від 20 травня 2021 року за № 2851/04 відповідач повідомив позивачу про відмову у призначенні грошової компенсації у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів (відомостей), зазначаючи, що документи, видані органами, розташованими на непідконтрольній українській владі території та створеними не у відповідності до Конституції України, не є офіційними документами (арк. спр. 23).

Відповідно до довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради без дати № 101 позивач з 12.11.2019 по 06.03.2020 перебувала на обліку по вагітності в жіночій консультації № 1 міста Сєвєродонецьк (арк. спр. 15, 59).

На підставі наведених документів, судом встановлено, що позивач народила дитину на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області в м. Луганськ, є внутрішньо переміщеною особою, мешкає в м. Сєвєродонецьк.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року №2811-XII (далі - Закон № 2811) громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що одноразова натуральна допомога «пакунок малюка» - одноразова натуральна допомога, що відноситься до допомоги при народженні дитини.

З метою забезпечення соціального захисту сімей з дітьми, підтримки розвитку відповідального батьківства постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2018 року № 427 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із соціального захисту сімей з дітьми та підтримки розвитку відповідального батьківства» передбачено з 01 вересня 2018 року надання при народженні дитини одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» в межах державної допомоги сім`ям з дітьми, але не пізніше ніж через 30 днів з дня народження дитини.

20 червня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 512 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із надання при народженні дитини одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка», якою затверджено Порядок надання при народженні дитини одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» (далі - Порядок № 512).

Вказана постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 172 від 03 березня 2020 року, проте дію Порядку надання при народженні дитини одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка», затвердженого пунктом 1 цієї постанови, відновлено згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 744 від 29 липня 2020 року (далі Постанова № 744).

Вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України передбачено, що надання одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» за рахунок субвенції здійснюється відповідно до Меморандуму про взаєморозуміння між Урядом України та Управлінням Організації Об`єднаних Націй з обслуговування проектів і Дитячим фондом Організації Об`єднаних Націй у сфері соціального захисту сімей з дітьми та підтримки розвитку відповідального батьківства та проектних угод, укладених між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій та Управлінням Організації Об`єднаних Націй з обслуговування проектів, на умовах співфінансування у межах та в строки реалізації проекту міжнародної технічної допомоги «Забезпечення соціального захисту та відповідального батьківства в Україні».

Згідно з пунктами 2-4 Порядку № 512 одноразова натуральна допомога «пакунок малюка» - набір необхідних речей для новонародженої дитини; отримувач допомоги «пакунок малюка» - мати, батько, родичі, патронатний вихователь новонародженої дитини.

Право на отримання допомоги «пакунок малюка» мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України і народили живонароджену дитину.

Допомога « ОСОБА_3 » надається на кожну новонароджену дитину.

Аналогічні положення містились також у пунктах 2-4 Порядку забезпечення дитини при народженні одноразовою натуральною допомогою «пакунок малюка» за рахунок коштів державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року № 172 «Деякі питання забезпечення дитини при народженні одноразовою натуральною допомогою «пакунок малюка», що діяла до 22 серпня 2020 року.

За приписами пункту 6 Порядку та умов реалізації пілотного проекту «Монетизація одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» у 2020-2021 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 744 від 29 липня 2020 року призначення грошової компенсації здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) за місцем проживання або місцем перебування отримувача.

Пунктом 2 Постанови № 512 (в редакції Постанови № 744) встановлено, що розмір грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» становить 5 тис. гривень.

Позивач просить відповідача нарахувати саме цю суму.

Оскільки заяву з метою реалізації права на отримання відповідної компенсації позивачем подано вперше 09 жовтня 2020 року з неповним пакетом документів, 02 лютого 2021 року та 18 травня 2021 року, суд вважає, що до спірних правовідносин, з урахуванням заявлених вимог, необхідно застосовувати норми Порядку № 512 (в редакції Постанови № 744).

Враховуючи факт звернення до відповідача 09 жовтня 2020 року суд вважає за необхідне застосувати норми Порядку № 512, а не Постанови № 744 (в редакції з 04 грудня 2020 року) щодо суми компенсації.

Відповідно до норм пункту 6 Порядку та умов реалізації пілотного проекту Монетизація одноразової натуральної допомоги пакунок малюка у 2020-2021 роках грошова компенсація призначається, якщо звернення за нею надійшло не пізніше ніж через 12 місяців з дня народження дитини.

Грошова компенсація за місцем перебування призначається за умови її неотримання за місцем проживання отримувача. Перевірка відомостей щодо неотримання грошової компенсації проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

Грошова компенсація призначається в разі неотримання протягом 30 днів з дня народження дитини одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» з незалежних від отримувача причин (зокрема, народження дитини до 37-го повного тижня вагітності (154-259 діб), народження дитини за кордоном, обсервація, карантин, самоізоляція, відсутність «пакунка малюка» в закладі охорони здоров`я, структурному підрозділі з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі утворення) ради за місцем проживання/перебування новонародженої дитини).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини позивач народила дитину в м. Луганську.

Позивач звернулася до відповідача із заявою своєчасно - до спливу 12 місяців з дня народження дитини.

Оскільки син позивача народжений на тимчасово окупованій території, остання не отримувала жодних видів соціальної допомоги при народженні дитини за місцем проживання та не змогла скористатися можливістю отримати «пакунок малюка», що підтверджено листом Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради від 25 листопада 2020 року № 1438 (арк. спр. 22, 60).

Щодо не врахуванням відповідачем документів, виданих організацією на тимчасово окупованій території, суд зазначає таке.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідок про неотримання компенсації при народженні дитини, виданої установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав дитини.

Суд приймає до розгляду зазначені документи.

Однак, зазначені висновки суду жодним чином не легалізують саму установу, що видала таку довідку.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що подані позивачем довідки містять усі необхідні відомості, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави їх не враховувати.

Тобто, вказані документи повинні бути враховані.

Судом встановлено, що позивачем надано відповідачу листа від 25 листопада 2020 року за № 1438, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради, про те, що у період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року у пологовому відділенні міста Сєвєродонецька позивач не народжувала та одноразова натуральна допомога «пакунок малюка» у період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року у міському перинатальному центрі (пологовому будинку) їй не видавалась (арк. спр. 22) лише із заявою від 02 лютого 2021 року.

Суд звертає увагу, що Порядком № 512 передбачалось, що право на отримання допомоги "пакунок малюка" мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України і народили живонароджену дитину. При цьому, зазначена правова норма не містила конкретизації місця народження дитини - «у пологовому будинку, розташованому на території, підконтрольній українській владі», а була спрямована на реалізацію соціальної підтримки всім сім`ям, в яких в період коли народилась дитина позивача, тобто на всій території держави Україна.

Не є спірним між сторонами у справі, що з липня 2014 року територія міста Луганська є тимчасово непідконтрольною українській владі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно зі статтею 5 цього Закону Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Отже, наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи надає можливість державним органам врахувати її особливі потреби. Серед таких особливих потреб - доступ до спеціальних державних програм. Статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або «інші права», як це зазначено у статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації.

За встановлених обставин, суд вважає, що не нарахувавши та не виплативши грошову компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка", відповідач таким чином порушив право дитини на соціальний захист.

Крім того, суд враховує, що соціальна матеріальна допомога, як легітимне очікування у відповідності до рішення від 26 червня 2014 року Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10) становить право власності позивача, захист якого гарантується Протоколом 1 до статті 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Виходячи з встановлених судом фактичних обставин позивач відповідала критеріям, визначеним необхідними пунктом 6 Порядку.

Таке може вважатися підставою для виникнення у позивача легітимних очікувань, а отже майном, право власності на яке підлягають захисту відповідно до статті 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З зазначених причин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина восьма статті 139 КАС України).

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 908,00 грн до ухвалення судового рішення у справі (арк. спр. 31-33).

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є відмова відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію пенсію та зобов`язання відповідача відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 908,00 грн стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Оверченко Оксани Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) до Управління праці та соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 15-Б, ідентифікаційний код 24179564) про визнання дії протиправними та зобов`язати вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 20 травня 2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» у розмірі 5000 гривень.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" ОСОБА_1 у розмірі 5000,00 гривень.

У задоволенні вимог про визнання дій відповідача протиправними відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива