Справа № 380/1586/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань повернення судового збору

01 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/1586/21 пров. № А/857/8217/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шинкар Т. І.,
суддів Кухтея Р. В.,
Шевчук С. М.,
секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі №380/1586/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі №380/1586/21 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції зареєстрована заява ОСОБА_1 про повернення судового збору в якій просить відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернути 2270 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року.

В судове засідання учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень статті 229 та статті 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), стаття 3 якого встановлює, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

При цьому, законодавцем розмежовано підстави розподілу судових витрат та підстави повернення сплаченої суми судового збору.

Так, згідно з частиною 8 статті 6 Закону №3674-VI розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Питання розподілу судових витрат регламентоване статтею 139 КАС України, частина 6 якої вказує, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Вказаний перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення є вичерпним.

Таким чином, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі, та є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина 5 статті 252 КАС України).

Аналізуючи положення статті 139 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирішення питання розподілу судових витрат здійснюється під час прийняття рішення, яким завершується розгляд справи, та у відповідних випадках - після ухвалення такого в порядку статті 252 КАС України. Завершенням розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що судове рішення про направлення справи на продовження розгляду не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки передбачає повторну передачу справи до суду відповідної інстанції для продовження розгляду по суті. У випадках передачі справи на продовження розгляду розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 28 лютого 2019 року (справа №826/14412/17), від 16 липня 2019 року (справа №821/449/18), від 12 листопада 2019 року (справа №808/1683/16), у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі №160/3496/19.

Водночас, згідно з статтею 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В свою чергу стаття 142 КАС України встановлює, що у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі вирішення справи шляхом примирення, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Вказані переліки правових підстав повернення судового збору є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягає.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2021 про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 квитанцією №21 від 26.04.2021 сплатив 2270 грн. судового збору.

В подальшому постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі №380/1586/21 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на те, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» та статтею 142 КАС України не передбачено такої підстави для повернення судового збору як скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, вказана обставина не є підставою і для здійснення судом апеляційної інстанції розподілу судових витрат, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі №380/1586/21 слід відмовити.

Керуючись статтями 132, 142, 143, 243, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі №380/1586/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук

Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 05.07.2021 згідно з ч.3 ст.321 КАС України.