Справа № 282/599/21
Суддя: Носач В. М.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/599/21
Провадження № 2-а/282/13/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

за участю секретаря судових засідань - Поварчук Н.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області сержанта поліції Гончарука Василя Петровича, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови від 23.04.2021 серії БАА № 825158 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії поліцейського СРПП ВП №1 Житомирського РУП сержанта поліції Гончарука В.П. незаконними та скасувати постанову серії БАА №825158 від 23.04.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що працівниками поліції протиправно складено на нього постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки автомобілем він не керував, а матеріали справи не містять доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Також зазначив, що поліцейським СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області сержантом поліції Гончаруком В.П. грубо порушено процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 07 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце та час засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача адвокат Гарбузюк О.О. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Поліцейський СРПП відділення №1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області сержант поліції Гончарук В.П. та представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, правом на подачу відзиву не скористались.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області сержанта поліції Гончарука В.П. серії БАА №825158 від 23.04.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративного відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 23 квітня 2021 року о 14 год. 05 хв. в с.Гізівщина, вул. Польова, 1, Житомирського району, керував транспортним засобом, який обладнаний засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий під час руху, та не мав полісу обов`язкового страхування транспортного засобу, і в комплектації транспортного засобу відсутня аптечка та вогнегасник, чим порушив п. 2.3 "в", п. 2.1 "в", 31.4.7 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Отже, саме інспектор Національної поліції уповноважений розглядати адміністративні справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та за наслідками розгляду приймати постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що встановлений частиною третьою ст. 286 КАС України перелік можливих судових рішень є вичерпним, і не передбачає право суду визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними у даній категорії справ, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Згідно з статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 125 КУпАП, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідачами по справі не подано будь-яких доказів у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б вказували на те, що 23.04.2021, близько 14 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ст. 125 КУпАП

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії БАА №825158 від 23 квітня 2021 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

При цьому, суд зауважує, що інспектором поліції при оформленні постанови в справі про адміністративне правопорушення, було допущено помилки в написані прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дати, місця його народження та місця проживання, що свідчить про неналежне з`ясування відомостей про таку особу.

Крім того, в оскаржуваній постанові поліцейський СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області сержант поліції Гончарук В.П. вказав, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 "в" ПДР України.

Разом з тим, згідно п. 2.1 "в" ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м.

Однак, оскаржувана постанова не містить відомостей про встановлення чи використання позивачем проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia»,- заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, обвинувачення повинно бути конкретним і зрозумілим, а фактичні обставини чітко узгоджуватись із правовою кваліфікацією та сформульованим обвинуваченням, оскільки в іншому випадку право обвинуваченого знати, в чому він обвинувачується реалізується ним не у повній мірі.

Разом з тим, наведені в постанові серії БАА №825158 від 23.04.2021 фактичні обставини справи не узгоджуються із правовою кваліфікацією сформульованого обвинувачення.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги абзац перший частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (відповідно до якого в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача), суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено обставин, на підставі яких було винесено спірну постанову.

Зважаючи на зазначене, суд вважає, що у випадку, який розглядається, відсутня подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вказаних норм КАС України, суд вважає, що постанова серії БАА №825158 від 23.04.2021 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 241, 242 - 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАА №825158 від 23.04.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області сержантом поліції Гончаруком Василем Петровичем.

Справу про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (місце знаходження: вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Носач