Справа № 240/386/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Житомир

справа № 240/386/21

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головногого управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправною податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №22469-13 від 24.11.2020;

- зобов"язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області списати податковий борг у сумі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у вересні 2016 року будучи фізичною особою підприємцем звертався до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області з позовними вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень, зокрема податкового повідомлення-рішення № від 29.08.2016 відповідно до якого до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17000,00 грн.

Проте, відповідно до постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року у справі №806/1705/16 зазначений позов задоволено частково, зокрема в частині позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.08.2016, відмовлено.

У свою чергу, згідно з ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року, без змін. Тобто, з 30.03.2017 податковий борг, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення Бердичівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 29.08.2016 є узгодженим - 30.03.2017.

24.11.2020, після спливу 1324 днів, Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області винесено податкову вимогу про стягнення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000 грн.

Позивач вказує, що відповідно до норм Податкового кодексу України та Порядку №577, безнадійний податковий борг, є таким, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, тому контролюючий орган самостійно на підставі даних автоматизованої Інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу повинен був здійснити списання податкового боргу, а не безпідставно виносити оскаржувану податкову вимогу.

Вважаючи, що відповідачем безпідставно винесено вимогу про сплату податкового боргу позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 15.02.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи ( у порядку письмового провадження).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

Відповідач у строк, встановлений ч.1ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№11590/21), у якому проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що постановою Верховного суду від 10.11.2020 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 у справі №806/1705/16 скасовано в частині задоволення позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення Бердичівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 29.08.2016 № та справу в цій частині передано на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Вказує, що відповідно до системного аналізу положень Податкового кодексу України, несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги.

Тому, Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області вважає, що винесена податкова вимога є обґрунтована та така, що відповідає нормам чинного законодавства, а позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що у вересні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про проведення фактичної перевірки від 09.08.2016 року №740;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо проведення фактичної перевірки та щодо складання акту фактичної перевірки;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Бердичівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 29.08.2016 № 005554000 та № 005564000.

Згідно з постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року у справі №806/1705/16, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 залишена без змін, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Бердичівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 29.08.2016 року № . У решті позовних вимог відмовлено.

За результатами апеляційного оскарження постанови згідно з ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 у справі №806/1705/16 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року у справі №806/1705/16 залишено без змін (а.с.29-38).

Відповідно до податкової вимоги Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №22469-13 від 24.11.2020 станом на 23 листопада 2020 року сума податкового боргу платника податків - ОСОБА_1 становить 17000,00 грн зі сплати адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (а.с. 6)

Не погоджуючись із вимогою про сплату податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 36.1, 36.2 та 36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст. 38 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.14.1.175 ст. 14 ПК України).

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу (п.56.17 ст. 56 ПК України).

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.14.1.152 ст. 14 ПК України).

Контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (п.19-1.1.24 ст. 19 ПК України).

Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (п.20.1.29 ст. 20 ПК України).

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (п.101.1 ст. 101 ПК України).

Згідно з вимогами п.101.2 ст. 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п.102.4 ст.102 ПК України).

Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.101.5 ст. 101 ПК України).

За вказаних обставин суд доходить до висновку, що за кожним податком і збором у платника податку виникає безумовний обов`язок сплатити суму такого податку чи збору у порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі не сплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК України).

При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватися тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених п. п. 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 ст. 101 ПК України.

Матеріали справи свідчать, що Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області 24 листопада 2020 року винесло податкову вимогу №22469-13 форми «Ф» про сплату ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 17000,00 грн.

Податковий орган зазначає, що суми штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17000,00 грн були спрямовані на погашення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2016 №, в порядку ст.59 Податкового кодексу України. Як наслідок, у ОСОБА_1 виникло, на думку відповідача, узгоджене податкове зобов`язання на суму 17000,00 грн зі сплати штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом з цим, матеріали справи свідчать, що податкове повідомлення-рішення від 29.08.2016 № на суму 17000,00 грн оскаржувалося позивачем в судовому порядку в межах розгляду адміністративної справи №806/1705/16.

За наслідками судового оскарження, ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017у справі №806/1705/16 апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Бердичівської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишено без задоволення (а.с.29-37).

З огляду на викладене, відповідно до чинних норм права (станом на момент формування податкового боргу - 29.08.2016) ухвала суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту проголошення - 30.03.2017.

Підсумовуючи наведене, сума грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17000,00 грн є узгодженою з 30.03.2017.

Згідно з ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник, у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

В силу п.102.4. ст.102 ПК України якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пунктом 101.1. ст.101 ПК України встановлено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі, пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном "безнадійний" розуміється: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (п.п. 101.2.3. п.101.2. ст. 101 ПК України).

В силу п.101.5. ст.101 ПК України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 №577 (далі - Порядок).

Згідно з Порядком № 577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти: 3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу (п. 2.1. Порядку).

Визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу (п. 3.1. Порядку).

Згідно з п.3.2 Порядку №577 днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

В силу п. 4.2 Порядку за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку №577, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу, відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу (п. 4.3 Порядку).

Пунктами 4.4 та 4.5 Порядку №577 визначено, що структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал).

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Згідно з вимогами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації, контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

З огляду на аналіз наведених правових норм слідує, що у податкового органу існувало право на стягнення, в тому числі, і зарахування поточних платежів у рахунок погашення податкового боргу, лише протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. За спливом даного строку податковий орган мав визнати не стягнений та не погашений податковий борг безнадійним і прийняти рішення про його списання.

Верховним Судом неодноразово у своїх постановах, зокрема, від 06.02.2018 у справі №К/9901/99/17 (807/2097/16), від 04.09.2018 у справі №813/4430/16, від 19.09.2019 у справі №910/11620/18, від 31.10.2019 у справі №925/1242/15, від 05.12.2019 у справі №910/1678/19 висловлювалась правова позиція, згідно якої Податковим кодексом України встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Частиною четвертою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, враховуючи існування у позивача станом на 30 березня 2017 року податкового боргу зі сплати адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, щодо якого контролюючим органом винесено 24.11.2020 спірну податкову вимогу №22469-13, то на момент винесення відповідачем вказаної податкової вимоги минув встановлений Податковим кодексом України строк давності у 1095 днів для стягнення податкового боргу. Отже, податковий борг позивача в розмірі 17000,00 грн зі сплати адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів щодо якого минув строк давності, встановлений Податковим кодексом України, є безнадійним податковим боргом та підлягає списанню.

Отже, Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області зобов`язано прийняти рішення про списання суми податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2016 №, який існував станом на 23 листопада 2020 року, оскільки з 30.03.2017 (з моменту узгодження грошового зобов"язання - 30.03.2017) до моменту вчинення контролюючим органом дій щодо формування податкової вимоги про сплату боргу - 24.11.2020, сплинув строк давності 1095 днів.

Підсумовуючи наведене, з урахуванням встановлених обставин справи та висновків суду наведених вище, вимога Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про сплату боргу від 24.11.2020 №22469-13 у розмірі 17000,00 грн є неправомірною та підлягаю скасуванню.

Окрім того, суд зазначає, при вирішенні питання про обрання належного способу захисту порушеного права позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловлену в постановах, зокрема, у справі №812/420/18 (постанова від 09 квітня 2019 року), №819/346/16 (постанова від 24 січня 2019 року), №802/1634/15-а (постанова від 30 листопада 2018 року), № 810/5194/14 (постанова від 26 листопада 2019 року).

Згідно зі змісту якої, картка облікового рахунку - це документ, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Зазначення в ньому суми податку, яка вже фактично сплачена, але в картці зазначена як наявна заборгованість, порушує права позивача, оскільки відображає суму неіснуючого податкового боргу. Таким чином, відображення відповідачем в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань, створює наслідки для фінансового стану позивача, а належним способом захисту порушеного права товариства є зобов`язання відповідача внести інформацію в інтегровану картку позивача про відсутність податкового боргу з податку на додану вартість.

З огляду на викладене, зважаючи на висновки суду про протиправність оскаржуваної податкової вимоги, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області списати з ОСОБА_1 безнадійний податковий борг зі сплати адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначених податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2016 № у розмірі 17000,00 грн, що буде належним засобом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7, Житомир, 10003, ) про визнання протиправною податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 24.11.2020 №22469-13.

Зобов"язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області списати з ОСОБА_1 безнадійний податковий борг зі сплати адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, визначених податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2016 № в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 (нуль) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 00 (нуль) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 07 липня 2021 року.

Суддя А.В. Горовенко