Справа № 540/1123/21
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1123/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку загального позовного провадження за правилами письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається, що 22.01.2020 звернувся до Голопристанського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років, як медичному працівнику на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням №19 від 28.01.2020 позивачу відмовлено в призначені пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років. Зазначене рішення позивач вважає протиправним в зв`язку із чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 26.03.2021 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

16.04.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечує, посилаючись, що до спеціального стажу не зараховано період навчання в Кримському медичному інституті з 01.09.1980 р. по 20.06.1986, також не зараховано період проходження позивачем військової служби в лавах Радянської армії з 19.08.1984 р. по 18.11.1989 року, так як неможливо встановити факт проходження військової служби в закладах охорони здоров`я Міноборони України на посадах лікарів та середнього медичного персоналу. Для зарахування цього періоду до спеціального стажу необхідно надати уточнюючу довідку про, що повідомлено позивача, а також період роботи позивача лікарем отоларингологом Херсонського державного науково-дослідного центру з 23.03.1994 по 29.09.1995 не зараховано до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки зазначена установа не передбачена Переліком закладів охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 р. № 385. Таким чином, спеціальний стаж позивача є меншим 27 років 6 місяців та є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років за пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалю від 13.05.2021 року судом вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та призначено підготовче засідання на 08.06.2021 року.

Ухвалою від 08.06.2021 року судом вирішено закрити підготовче провадження та продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив, що 22.01.2020 року позивач звернувся до Голопристанського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

До заяви додано: диплом про навчання НОМЕР_1 виданий Кримським седичним інститутом, військовий квиток серії НОМЕР_2 , трудову книжку серії НОМЕР_3 , паспорт, довідка про присвоєння ідентиіфквційного номеру.

В трудовій книжці № НОМЕР_3 містяться наступні записи (мовою оригіналу):

- запис № 1 - «до поступлення на работу в ДВЦББ стаж работи составляет 5 лет 02 месяца 29 дней. Справка РВК № 3/2782 от 23.11.1989»;

- запис № 2 від 04.12.1989 р. - «принят на должность судового врача отдела судовой медицины»;

- запис № 3 від 25.08.1992 р. - «уволен по собственному желанию статья 30 КЗоТ РСФСР»;

- запис № 4 від 01.12.1992 р. - «принят на должность врача отоларинголога областной туб. Больницы учреждения»;

- запис № 5 від 10.03.1993 р. - «уволен с занимаемой должности по ст. 38 КЗоТ Украины по собстенному желанию ;

- запис № 6 від 17.03.1993 року - «прийнятий на посаду лікаря-отоларинголога педіатричного відділення № 1 до дитячої поліклініки № 2»;

- запис № 7 від 24.05.1993 р. - «звільнити з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України»;

- запис № 8 від 21.06.1993 р. - «принят на должность врача отоларинголога детской поликлиники № 1»;

- запис №9 від 17.03.1994 р. - «уволен с должности врача отоларинголога по ч.1 ст. 36 КЗоТ Украины»;

- запис № 10 від 23.03.1994 р. - «принят на должность врача отоларинголога»;

- запис № 11 від 29.09.1995 р. - «уволен с работы по переводу в медицинский научно-иследовательский центр по ст. 36 п.5 КЗоТ Украины»;

- запис № 12 від 29.09.1995 р. - «принят на должность директора, врача отоларинголога»;

- запис № 13 від 30.11.2001 р. - «уволен по собственному желанию согласно ст. 38 КЗоТ Украины»;

- запис № 14 від 07.12.2001 р. - «принят на должность врача отоларинголога отоларингологического отделения»;

- запис № 15 від 14.02.2002 р. - «уволен по собственному желанию ст. 80 ТК РФ»;

- запис № 16 від 15.02.2002 р. - «принят на должность врача отоларинголога»;

- запис № 17 від 17.02.2002 р. - «уволен по собственному желанию согласно ст. 38 КЗоТ Украины».

З 15.07.2002 р. по 23.06.2020 року зареєстрований, як фізична особа підприємець та здійснював підприємницьку діяльність - спеціалізована медична практика (основний), про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за №19 від 28.01.2020, відповідач відмовив у призначені пенсії. У вказаному рішенні відповідач зазначає, що період роботи заявника з 23.03.1994 року по 29.09.1995 року на посаді лікаря отоларинголога в Херсонському державному науково-дослідному центрі фітотерапії не зараховано до спеціального стажу, який дає право для призначення пенсії за вислугу років, оскільки зазначена установа не передбачена Наказом № 385. Також період підприємницької діяльності з 15.07.2002 року до спеціального стажу не враховано, так як наявність ліцензії не означає віднесення приватного підприємства до відповідного закладу охорони здоровя, які передбачені в наказі №385. Відтак, згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років - 10 років 6 місяців 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного: відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після такої дати:

- з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

- з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

- з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

- з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

- з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Отже, особливістю цього виду пенсії є зменшення пенсійного віку, необхідного для призначення, а умовою для призначення - наявність, як правило, відповідного стажу роботи за спеціальністю при залишенні роботи.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначений постановою КМ України від 4 листопада 1993 р. № 909.

Так, у розділі 2 "Охорона здоров`я" цього Переліку №909 визначено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років.

Крім того, у примітці 2 до Переліку №909 установлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком дає право на пенсію за вислугу років, незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Визначення поняття "заклад охорони здоров`я" міститься у статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" №2108-XII від 19.11.1992, згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Так, в матеріалах справи наявна ліцензія на право здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Медичний науково-дослідний центр» від 14.09.1995 року № 12939-ЮР.

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 28.10.2002 №385 затверджений Перелік закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад, посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою, посад професіоналів у галузі охорони здоров`я та посад фахівців у галузі охорони здоров`я у закладах охорони здоров`я (далі Наказ 385).

Згідно із переліком визначеним Наказом № 385 до ТОВ «Медичний науково-дослідний центр» можливо віднести до медичних центрів (різного профілю).

У справі, що розглядається, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років слугував висновок пенсійного органу про недостатність необхідного спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років. Так, до пільгового стажу не було включено період роботи позивача на посаді лікаря отоларинголога в Херсонському державному науково-дослідному центрі фітотерапії за період з 23.03.1994 по 29.09.1995 рр., оскільки зазначена установа не передбачена Наказом № 385.

У трудовій книжці за неврахований відповідачем період - з 23.03.1994 по 29.09.1995 значиться запис № 10 - прийнятий на посаду лікаря отоларинголога.

Крім того, посилання відповідача, що отримання приватним підприємцем ліцензії на здійснення медичної проктити є недостатньою умовою для визначення права на пенсію за вислугу років, оскільки наявність ліцензії не означає віднесення приватного підприємства до відповідного закладу здоров`я, які передбачені в Наказі № 385, судом до уваги не береться, так як позивачем надано ліцензії на здійснення медичної практики (отоларингологія) строком з 06.09.2002 по 06.09.2005, з 22.02.2006 по 22.02.2011 та з 18.02.2011 року.

Крім того, факт роботи на посаді лікаря отоларинголога в Медичному науково-дослідному центру підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Крім того суд зазначає, що відсутність у Переліку № 909 такого закладу охорони здоров`я, як Херсонський державний науково-дослідний центр фітотерапії, не заперечує характер виконуваної ОСОБА_1 роботи на посаді лікаря отоларинголога, тобто виконання таких робіт у такому закладі охорони здоров`я, з яким чинне законодавство пов`язує право особи на зарахування до спеціального стажу роботу, що надає право на пенсію за вислугу років.

Також, право на набуття пенсії за вислугою років, передбаченої п. "е" ч.1 ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", пов`язане не тільки з місцем роботи - закладом охорони здоров`я, а, насамперед, з посадою, яку обіймає працівник - лікарі та середній медичний персонал.

Отже, суд приходить до висновку, що позбавлення позивача права на пенсію з причин відсутності місця його роботи у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а саме відсутності такого закладу, як Херсонський державний науково-дослідний центр фітотерапії, є таким, що порушує права позивача на соціальний захист і нівелює принцип законних сподівань.

З огляду на викладене, при розгляді заяви відповідачем, на переконання суду, помилково не враховано відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу, а тому спірний період роботи позивач на посаді лікаря отоларинголога в Херсонську державному науково-дослідному центрі фітотерапії повинен бути зарахованим до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за № 19 від 28.01.2020 року.

Оскільки відповідачем було протиправно не зараховано до спеціального стажу позивача відповідні періоди його роботи та відмовлено йому у призначенні пенсії за вислугу років, суд вважає, що у даному випадку позивачем обрано належний спосіб захисту порушених шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2020 року про призначення пенсії за вислугу років як медичному працівнику на підставі пункту «е» статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6) за № 19 від 28.01.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) від 20.01.2020 року про призначення пенсії за вислугу років як медичному працівнику на підставі пункту «е» статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн., шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 112010200