Справа № 640/12581/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Київ № 640/12581/20

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Вєкуа Н.Г, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби про визнання дій протиправними, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (03151, м. Київ, вул. Волинська, 12, ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві щодо винесення постанови про накладення штрафу від 28.05.2020 року за №127;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафу від 28.05.2020 за № 127.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач помилково встановив під час перевірки відсутність на продукції знаку відповідності технічним регламентам та інформації про виробника і дати виробництва, оскільки відповідно до сертифікату експертизи продукція відповідає вимогам Технічних регламентів. Крім того, наголошує, що об`єкти для проведення позапланової невиїзної перевірки у позивача не вилучались, таким чином останній ставить під сумнів товар, який був об`єктом перевірки.

Ухвалою суду від 12 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що під час перевірки з`ясувалось питання невідповідності продукції, розповсюджуваної позивачем, встановленим вимогам Технічних регламентів, в зв`язку із чим була винесена оскаржувана постанова.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Листом від 04.05.2020 року №06.2/7179 відповідач повідомив ФОП ОСОБА_1 про проведення позапланової невиїзної перевірки характеристик продукції за місцезнаходженням органу ринкового нагляду з 22.05.2020 по 27.05.2020 року та зазначив вимогу щодо надання документів.

Вказаний лист, відповідно до трекінг номеру ПАТ «Укрпошта» №870 було отримано позивачем 06.05.2020 року.

Крім того, позивачем було отримано направлення на проведення перевірки від 04.05.2020 року №1516.

22.05.2020 року позивач прибув до відповідача і дізнався, що відповідачем була проведена перевірка характеристик продукції в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в ході якої було встановлено, що кип`ятильник електричний арт. ЕП-07/220, який продав магазину позивач, не відповідає вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 №1067.

27.05.2020 року позивачем на вимогу від 04.05.2020 року були надані наступні документи: сертифікат експертизи типу Модуль В Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання на електрокип`ятильники, виданого «Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», зареєстрованого в реєстрі за № UA.TR.038.В.032-19 від 01.03.2019 і письмові пояснення від 26.05.2020 року із фото упаковки від електрокип`ятильника.

03.06.2020 року було отримано протокол № 1979/108 від 27.05.2020 року про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 13 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», рішення №04.1-179 від 28.05.2020 року про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафу від 28.05.2020 року №127 на суму 102 000,00 грн.

Незгода позивача із прийнятими рішеннями зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02 грудня 2010 року №2735-VI.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності визначено Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15.01.2015 № 124-VIII.

Відповідно до частини першої статті 1 зазначеного Закону знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає застосовним вимогам, визначеним у технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування.

Статтею 3 Закону № 124-VIII передбачено, що законодавство про технічні регламенти та оцінку відповідності складається з цього Закону, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1067 затверджено Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання.

Відповідно до пункту 8 зазначеного Технічного регламенту, якщо відповідність електрообладнання цілям, пов`язаним з безпечністю, була доведена зазначеною процедурою оцінки відповідності, виробники складають декларацію про відповідність і наносять знак відповідності технічним регламентам.

Пунктом 19 Технічного регламенту № 1067 визначено, що перед введенням електрообладнання в обіг імпортери пересвідчуються в тому, що виробник провів відповідну процедуру оцінки відповідності та склав технічну документацію, на це електрообладнання нанесено знак відповідності технічним регламентам, воно супроводжується необхідними документами, а також що виробник виконав вимоги, визначені у пунктах 11 і 12 цього Технічного регламенту.

Пунктом 7 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1077, передбачено, що обладнання може бути надано на ринку та/або введено в експлуатацію тільки в разі, коли воно відповідає вимогам цього Технічного регламенту за умови належного встановлення, обслуговування та використання за призначенням.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, що становить серйозний ризик, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом під час розгляду справи, за результатами перевірки характеристик продукції в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідачем було складено акт від 22.05.2020 року № 1979/108, в якому зазначено, що під час проведення позапланової перевірки характеристик продукції, зазначеної в Додатку 1 до акту перевірки «Інформація щодо ідентифікації продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам», кип`ятильник електричний арт. ЭП-07/220 виробник: не зазначено, дата виробництва не зазначено, ш/к 34 (ш/к магазину), що реалізується ФОП ОСОБА_1 з`ясувалось питання невідповідності продукції встановленим вимогам Технічних регламентів, що розповсюджується на неї, а саме: відповідно до протоколу випробувань ДП «Укрметртестстандарт» № 2523-1-2019 від 04.12.2019 року встановлено невідповідність вимогам ДСТУ EN 60335-2-74:2015 за пунктами: 7.1 -на приладі не зазначено: - номінальна напруга чи діапазон номінальних напруг у вольтах; - умовна познака роду струму, або номінальна частота; - номінальна споживана потужність, у ватах чи номінальна сила струму, в амперах; умовна познака приладу класу II, символ 5172, згідно з ІЕС 60417; - максимальний та мінімальний рівень занурення; 7.12 - до приладу не надана інструкція з експлуатації; 15.1, 16.3 - ізоляція електрокип`ятильника не витримала випробувальну напругу 3000 В після повного занурення в воду на 30 хвилин; 25.7 - шнур живлення електрокип 'ятильника не належить ні до одного із передбачених типів; 30.2.2 - матеріал ручки електрокип`ятильника не витримав випробування на вогнестійкість при температурі 750 С-горіння продовжувалось більше 30с.

За сценарним планом ймовірності виникнення ризику, що може становити продукція - визначено серйозний рівень загрози (дане порушення зафіксовано в акті перевірки характеристик продукції від 19.11.2019 року № 10-005.2/57 складеного ГУ Держпродспоживслужби в Київській області та зафіксовано в національній інформаційній системі державного ринкового нагляду під номером № Р-5689-2019 від 18.12.2019 та №Р- 5789-2019 від 20.12.2020).

На виконання вимоги відповідача від 04.05.2020 року позивачем були надані наступні документи:

- декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМ України від 16.12.2015 року №1067та Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМ України від 16.12.2015 року №1077;

- сертифікат експертизи типу від 01.03.2019 року № UA.TR.038.B.032-19;

- сертифікат відповідності UA1.022.0001750-09;

- копію накладної на повернення товару № К36202 від 12.12.2019 року;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію;

- фотофіксацію маркувальної етикетки продукції.

Проте, позивач не надав документи, які вимагались від нього відповідно до вимоги від 04.05.2020 року, а саме: загальний опис електрообладнання та інструкцію по експлуатації, протоколи випробувань, що дають презумпцію відповідності електрообладнання цілям, пов`язаним з безпечністю, а також підтвердження того, що позивач не вводив зазначену в Додатку 1 до акту перевірки продукцію в обіг.

До того ж, відповідно до змісту позовної заяви, позивач наголошує, що у нього не вилучались кип`ятильники для проведення перевірки, а також його не залучали до їх випробувань, в зв`язку із чим, позивач вважає, що відповідачем була порушена процедура проведення перевірки.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, не погоджується із такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту а) п. 2 ч.1 ст.24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів, за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів), об`єднань суб`єктів господарювання, у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її виробників, зокрема: 1) якщо за результатами перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача є документально підтверджені підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції за умови повідомлення виробника про такі підстави на початку перевірки; 2) у разі одержання за допомогою системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик, або в інший спосіб від уповноважених органів інших держав інформації про продукцію, що становить серйозний ризик, якщо її виробник ідентифікований та є резидентом України.

Відповідно до листа Держпродспоживслужби України від 30.01.2020 року за №15.1- 4/2/1408 зазначено, що на підставі повідомлень Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам та/або становить серйозний ризик від 18.12.2019 № Р-5689-2019, від 20.12.2020 № Р- 5789-2019, отриманих за допомогою національної інформаційної системи державного ринкового нагляду, Держпродспоживслужба доручає здійснити за ланцюгом постачання позапланову перевірку характеристик продукції, що зафіксовано Актом перевірки від 19.11.2019 року № 10-5.2/57.

Суд вертає увагу, що під час перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Київській області розповсюджувач ПФ «АНЖІО» (Код ) надавав накладну № 21/1 від 01.19.2019 року на постачання йому товару саме від ФОП ОСОБА_1 (Код НОМЕР_1 ).

Також, розповсюджувачем ПФ «АНЖІО» було надано повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.12.2019 року, відповідно до яких вжито заходів щодо вилучення продукції з обігу та повернення усіх одиниць цієї продукції постачальнику та надано копію накладної на повернення продукції № К36202 від 12.12.2019. Також, зазначено, що вжито заходів щодо вилучення продукції з обігу та повернення усіх одиниць цієї продукції постачальнику. Припинено будь-яке демонстрування, пропонування такої продукції споживачам (користувачам), а також повідомлено споживачів та інших розповсюджувачів даної продукції про причини вилучення з обігу.

Ланцюг постачання (поставок) - це послідовність процесів та інформації, які доставляють продукти чи послуги від постачальників, через виробництво і дистрибуції безпосередньо споживачу.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону.

Таким чином, твердження позивача, що продукція повинна була вилучатися чи надаватися для огляду є помилковими, оскільки обстеження зразків продукції, вилучення для проведення експертизи проводиться лише у разі необхідності, а в даному випадку відповідачем проводилась позапланова документальна перевірки за ланцюгом постачання.

Суд наголошує, що згідно статті 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що:

1) вона не вводила відповідну продукцію в обіг;

2) з урахуванням усіх обставин відповідна продукція після введення її в обіг стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій або бездіяльності інших осіб чи непереборної сили;

3) відповідна продукція становить ризик внаслідок додержання виробником вимог законодавства чи виконання обов`язкових для нього приписів державних органів;

У випадку виробника комплектуючого виробу чи складової частини продукції ризик (невідповідність) продукції встановленим вимогам виник (виникла) внаслідок конструкції готової продукції, до якої входить цей виріб чи складова частина, або інструкцій, даних такому виробнику виробником готової продукції.

Аналогічних висновків дійшов при розгляді справи № 826/15362/18 Окружний адміністративний суд м. Києва.

Під час розгляду справи позивачем не було доведено суду наявність обставин, які є підставою для звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Крім того, Головне управління вимагало надати документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори) на продукцію.

Проте, ані відповідачу, ані до суду позивач таких документів не надав.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 не довів, що він поставляв розповсюджувачу ПФ «АНЖІО» продукцію без порушень, зафіксованих в акті перевірки від 22.05.2020 року та не надав доказів того, що продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам не з його вини. Натомість, ПФ «АНЖІО» після перевірки було повернуто продукцію позивачу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на сертифікат типу Модуль В Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання на електрокип`ятильники, виданого ДП «Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», зареєстрованого в реєстрі за № UA.TR.038.B.032- 19 від 01.03.2019 р., з якого вбачається, що виробник продукції «електрокип`ятильники арт. ЭП-07/220» є ПОГ «Вінницьке УВП УТОС».

Суд не приймає до уваги вказаний письмовий доказ, оскільки відповідач вимагав надати документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).

А тому для цілей державного ринкового нагляду, особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який для проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити особу, яка поставила йому цю продукцію.

Суд звертає увагу, що кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання несе відповідальність за порушення вимог Технічних регламентів дія яких розповсюджується на продукцію та вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори) позивачем суду не було надано.

Щодо змісту наданого позивачем сертифікату експертизи від 01.03.2019 року, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Наявність декларації про відповідність, сертифікату відповідності та іншої технічної документації не виключає можливих порушення Технічних регламентів та порушення, яке виявлено під час перевірки у розповсюджувача.

Як встановлено відповідачем під час проведення перевірки продукція, яка була об`єктом перевірки: кип`ятильник електричний арт. ЭП-07/220 виробник: не зазначено, дата виробництва не зазначено, ш/к 34 (ш/к магазину), відповідно до протоколу випробувань ДП «Укрметртестстандарт» № 2523-1- 1- 2019 від 04.12.2019 року встановлено невідповідність вимогам ДСТУ EN 60335-2-74:2015 за пунктами: 7.1 - на приладі не зазначено: - номінальна напруга чи діапазон номінальних напруг у вольтах; - умовна познака роду струму, або номінальна частота; - номінальна споживана потужність, у ватах чи номінальна сила струму, в амперах; умовна познака приладу класу II, символ 5172 згідно з ІЕС 60417; - максимальний та мінімальний рівень занурення; 7.12- до приладу не надана інструкція з експлуатації; 15.1, 16.3 - ізоляція електрокип`ятильника не витримала випробувальну напругу 3000 В після повного занурення в воду на 30 хвилин; 25.7 - шнур живлення електрокип 'ятильника не належить ні до одного із передбачених типів, 30.2.2, матеріал ручки електрокип`ятильника не витримав випробування на вогнестійкість при температурі 750° С - горіння продовжувалось більше 30с. За сценарним планом ймовірності виникнення ризику, що може становити продукція - визначено серйозний рівень загрози.

При цьому позивач не надав загальний опис електрообладнання та інструкцію по експлуатації, протоколи випробувань, що дають презумпцію відповідності електрообладнання цілям, пов`язаним з безпечністю, а тому твердження позивача, що продукція відповідає усім вимогам є безпідставними та необґрунтованими.

В зв`язку із не наданням під час проведення позапланової невиїзної перевірки характеристик продукції документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документації ( в т.ч. договори), для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити особу, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача, на підставі яких він просить скасувати постанову про накладення штрафу № 127 від 28.05.2020 року, є безпідставними, а тому суд на вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваної постанови на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, доходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вона відповідає наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям, а тому відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 139 КАС України, судові втрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Вєкуа Н.Г.