Справа № 360/2670/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2670/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області (далі відповідач), в якому позивач просила суд:

-визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у взятті її на облік як внутрішньо переміщеної особи;

-зобов`язати Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.02.2021 та прийняти рішення з урахуванням того, що підстави для відмови позивачу у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, передбачені пунктом 8 постанови КМУ від 1 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», відсутні та видати відповідну довідку (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та фактично внутрішньо переміщеною особою у м. Попасна, Луганської області. У зв`язку з бойовими діями у м. Попасна позивач вимушена була переїхати та впродовж 2015-2017 років проживати у Донецькій області. 22.02.2016 ОСОБА_1 зареєструвалася як ВПО в управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області. У грудні 2017 року через відсутність коштів на проживання, позивач повернулася до м. Попасна, де проживає на сьогоднішній день в орендованому житлі, адже будинок, в якому мешкала ОСОБА_1 у м. Попасна не придатний до проживання. Так, у 2015 році в результаті бойових дій було пошкоджено будинок позивача за адресою: АДРЕСА_1 : а саме розбито скло та рами вікон, посічена крівля, зірвані коньки на даху, розмерзлася система опалення.

1 лютого 2021 року, у відповідності до норм постанови КМУ від 1 жовтня 2014 року №509, позивач вкотре звернулася до відповідача із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у м. Попасна. Відповідно до Рішення № 03 Управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації від 04.03.2021 № 838/06 їй відмовлено у видачі довідки, посилаючись на підпункт 1, пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014, у якому зазначено, що відмовлено у видачі довідки може бути у разі коли відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Позивач також зазначила, що неодноразово зверталась до Луганського окружного адміністративного суду та до Першого апеляційного адміністративного суду, однак незважаючи на рішення судів, Управління соціального захисту населення Попаснянської районної адміністрації, вкотре прийняло рішення про відмову у видачі довідки ВПО. Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до відділу діловодства та обліку звернення громадян 22.06.2021 за вхідним реєстраційним номером 21262/2021 надав відзив на позовну заяву від 18.06.2021 №1078 (а.с.52-53), в якому заперечував проти задоволення позову.

В обґрунтування зазначив, що у ОСОБА_1 була довідка внутрішньо переміщеної особи (ВПО) від 22.02.2016 №, яка видавалася УСЗН Артемівської РДА Донецької області. При цьому підставою для взяття на облік ВПО є проживання на території, де виникли обставини, які викликали переміщення (збройний конфлікт, тимчасова окупація, повсюдні прояви насильства, порушення прав людини та надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру) на момент їх виникнення. Згідно з чинним законодавством, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - це документ, який підтверджує факт внутрішнього переміщення та взяття на облік, а також засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до пп. 1 п.10 ст. 4. цього Закону: «Заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо: відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті І цього Закону. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачем разом із відзивом надано письмові пояснення, в яких зазначив, що інформацію щодо скасування довідки від 22.02.2016 № можливо отримати за місцем її видачі та закриття, у м.Бахмут (м.Артемівськ) Донецької області. В період 2018-2020 року ОСОБА_1 зверталась до суду з позовами до управління соціального захисту населення Попаснянського РДА, та було надано інформацію що довідка від 22.02.2016 № була скасована та знята з обліку 14.01.2020. Причина зняття з обліку ОСОБА_1 у м.Бахмут УСЗН Сєвєродонецької РДА не відомо (а.с.59).

Ухвалою суду від 27.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.44-46).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.8-10,11).

Позивач є пенсіонером за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням від 12.12.2017 серії НОМЕР_2 (а.с.13).

Позивач мала статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.02.2016 № , фактичне місце проживання/перебування як ВПО: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Відповідачем надано інформацію, в якій зазначено, що довідка ВПО від 22.02.2016 14.01.2020 скасована (а.с.70).

11.02.2021 позивач звернулась з заявою до Попаснянської РДА про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою позивач вказала, що в будинку, де вона зареєстрована, пошкоджена система опалення в лютому 2015 року під час проведення бойових дій в м.Попасна. Також в будинку немає опалення та не є придатним для життя (а.с.55-56).

04.03.2021 за №838/06 управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації винесено рішення №03 про відмову ОСОБА_1 у видачі довідки ВПО у зв`язку із відсутністю підстав, які спричинили переміщення (а.с.14).

Також судом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» і статті 71 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» здійснено реорганізацію Попаснянської районної державної адміністрації Попаснянського району, ліквідованого згідно з постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX Про утворення та ліквідацію районів, шляхом приєднання до Сєвєродонецької районної державної адміністрації, розташованої в адміністративному центрі району, утвореного зазначеною постановою.

Розпорядженням голови Попаснянської районної державної адміністрації від 26.03.2021 № 45 припинено юридичну особу публічного права Управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації () шляхом приєднання до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області (); визначено правонаступником усіх майнових та немайнових прав і зобов`язань Управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області (інформація з сайту http://pps.loga.gov.ua/).

Розпорядженням голови Сєвєродонецької районної державної адміністрації від 26.03.2021 № 48 створено комісію з припинення юридичної особи публічного права - Управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації в результаті реорганізації шляхом приєднання до управління соціального захисту Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області.

Відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.03.2021 проведена державна реєстрація юридичної особи Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області (код 43953167).

Таким чином наразі здійснено перехід до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області функцій і повноважень Управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації, що припиняється, з реалізації державного управління загального характеру щодо соціального захисту.

Вирішуючи справу в межах спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 Закону України від 20.10.14. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі - Закон №1706-VII, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1706-VII, підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Отже, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що Законом №1706-VII чітко визначено обставини, з якими законодавець пов`язує надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи, а саме: проживання особою на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Частиною третьою статті 4 Закону №1706-VII передбачено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (надалі Порядок) врегульовано механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка).

За приписами пункту 2 Порядку, для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

На отримання довідки мають право особи, житлові приміщення яких зруйновані або стали непридатними для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що підтверджується відповідним актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), та неповнолітні діти, які отримали паспорт громадянина України, незалежно від наявності (відсутності) реєстрації місця проживання, якщо інформацію про них внесено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Пунктом 3 цього Порядку визначені вимоги до оформлення заяви.

Відповідно до пункту 4 Порядку, під час подання заяви про взяття на облік заявник пред`являє документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення (військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; фотографії; відеозаписи тощо).

Пунктами 4, 5 частини десятої статті 4 Закону №1706-VII передбачено, що заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо: у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті; докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно пункту 8 Порядку, заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення);

4) у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту.

Рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання.

Отже, за змістом наведених правових норм, умовою надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи є документальне підтвердження факту її проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, на момент їх виникнення. При цьому Порядком чітко визначено право на отримання довідки ВПО особам, житлові приміщення яких зруйновані або стали непридатними для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що підтверджується відповідним актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири).

Дослідженням змісту заяви позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.02.2021 судом встановлено, що ОСОБА_1 зазначила дві обставини, що спричинили внутрішнє переміщення:

-проведення АТО залишила своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту з липня 2014 року;

-інші причини - в будинку, де вона зареєстрована, в лютому 2015 року під час ведення бойових дій в м.Попасна пошкоджена система опалення, тому він непридатний для проживання.

Отже, розглядаючи заяву позивача від 11.02.2021, відповідач зобов`язаний був перевірити обидві обставини, зазначені позивачем, та за наслідком розгляду заяви або видати довідку ВПО або прийняти обґрунтоване рішення про відмову у видачі довідки у відповідності до діючого законодавства. Обґрунтованість полягає в тому, що суб`єкт владних повноважень враховує всі обставини, що мають значення для прийняття рішення з чітким викладання мотивів та підстав, з яких він відмовляє (в даному випадку) у задоволенні заяви особи.

Дослідження змісту рішення відповідача №3 від 04.03.2021 судом встановлено, що відповідач перелічив лише норми діючого законодавства та з тексту неможливо встановити, з яких саме мотивів та підстав суб`єкт владних повноважень дійшов висновку про те, що відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення позивача, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Як наслідок, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача є необґрунтованим.

Доводи відповідача, зазначені у відзиві, як підстави відмови позивачу у взятті її на облік як внутрішньо переміщеної особи, суд вважає неприйнятними, оскільки вони не були зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вище викладене, суд встановив, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, тому підлягає скасуванню.

Належним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання рішення протиправним та його скасування, оскільки саме рішення, а не дії, як просив позивач, створюють відповідні правові наслідки для позивача.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.02.2021 та прийняти рішення з урахуванням того, що підстави для відмови позивачу у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, передбачені пунктом 8 постанови КМУ від 1 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», відсутні та видати відповідну довідку, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки в силу вимог Закону № 1706-VII та Порядку № 509 чітко передбачено, що при розгляді заяв про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи суб`єкт владних повноважень повинен або видати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або прийняти рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстав для відмови, тому суд дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушених прав є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.02.2021 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина перша статті 133 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 27.05.2021 з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 908,00 грн на підставі пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи викладене, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 908,00 грн до Державного бюджету України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адміністративним ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №03 Управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області від 04 березня 2021 року №838/06 «Про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області (, місцезнаходження: 93300, Луганська область, Попаснянський район, м.Попасна, пл.Миру, буд. 2) розглянути повторно заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.02.2021, зареєстровану за вхідним номером 797, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області (, місцезнаходження: 93300, Луганська область, Попаснянський район, м.Попасна, пл.Миру, буд. 2) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова