Справа № 826/3910/14
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3910/14
УХВАЛА

06 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р. суддів Кобаля М.І., Коротких А.Ю., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАН О В И Л А:

Позивач - Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2014 року залишено без руху, через її невідповідність вимогам ст. 295 КАС України, а саме: не подано заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважність причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою разом з докази, що їх підтверджують та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом отримано 20 травня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду від 21 квітня 2021 року, відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що копію рішення суду першої інстанції ним не отримувалось ані в приміщені суду, ані засобами поштового зв`язку та про наявність оскаржуваного рішення йому стало відомо тільки 29 січня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Перевіривши подане клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оскаржує постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2014 року, тоді як апеляційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку 24 лютого 2021 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

У поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що він не отримував копію рішення суду першої інстанції засобами поштового зв`язку, а також в приміщенні суду.

Однак, у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав 24 червня 2014 року (а.с. 39).

Крім цього, матеріали справи містять розписку ОСОБА_1 від 12 січня 2021 року про отримання копії постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2014 року (а.с. 101).

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, позивач або відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

При цьому, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що наведені причини пропуску строку оскарження рішення не можуть бути визнані поважними та не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

При цьому, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського суду з прав людини, також, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому, числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії , справа Девеер проти Бельгії).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005р. по справі "Смірнова проти України" зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Отже, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем не виконана.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що апелянт в установлений судом строк недоліки в апеляційній скарзі не усунув, а наведені в клопотанні причини пропуску строку оскарження рішення суду першої інстанції визнані не поважними, колегія суддів вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 299, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кобаль М.І.

Коротких А.Ю.