Справа № 229/2307/21
Суддя: Панова Т. Л.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 229/2307/21
Провадження № 2-а/229/279/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гаврилаш Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби "Мілове" ім. В.Банних Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення №004849 від 26 квітня 2021року, складеною начальником групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700грн.

Вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Під час притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, права і обов"язки не роз"яснювалися, не взяті до уваги його пояснення та прохання пред"явити належні докази порушення.

Його не було ознайомлено з витягом з бази данних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України ".

Незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку №815 забороняють в"їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Просить скасувати постанову №004849 від 26 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, відносно нього, а провадження у справі закрити. Також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 454грн.

Ухвалою суду від 07 травня 2021року прийнято до розгляду зазначений позов. Призначено судове засідання. (а.с.11)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, проте надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. (а.с.9,14)

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позов не надав.

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі фактичні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 004849, складеною начальником групи ІПК відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 » ім.В.Банних ст.лейтенантом ОСОБА_3 від 26 квітня 2021року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-2КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. штрафу. (а.с. )

З постанови слідує, що 26 квітня 2021року об 11 год.50 хв. у пункті пропуску "Мілове" під час здійсненя контролю в"їзду було виявлено громадянина ОСОБА_1 . Відповідно за наявною базою даних було встановлено, що 22.02.2020р о 13год 16хв особа здійснила виїзд з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України через КПВВ "Майорськ".

26.04.2021року об 11год 50хв здійснила в"їзд до КТУ з території Російської Федерації через пункт пропуску "Мілове". Своїми діями порушив вимоги п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №815 від 17.07.2019 року «Про затвердження порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповану території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких території, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Мотиви, з яких виходить суд

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАПвизначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, наЗакон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до частин 1 та 3статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

28.11.2019р. набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р. № 815 (далі Порядок № 815).

Відповідно до п. 1 Порядку № 815, він визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Дія цього Порядку № 815 поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 815 (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.

Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку № 815 вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил;

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку № 815 визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1ст. 204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через пункт пропуску «Успенка» на територію Російської Федерації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з частинами 1 та 3статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України» передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема,стаття 204-1 КУпАПпередбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку № 815 забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Відповідно до вимогст. 284 КУпАПу справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2)про застосування заходів впливу, передбаченихст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови №004849 від 26 квітня 2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення ОСОБА_1 до суду складав 454,00 грн.

Оскільки суд дійшов до висновку про повне задоволення позову, то судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст.2,8-10, 90,139, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 " ім.В.Банних Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №004849 від 26 квітня 2021 року, ухвалену начальником групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_4 на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України за рахунок бюджетних асигнувань (, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , фактична адреса проживання АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд.

Суддя: Т. Л. Панова