Справа № 400/2639/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2639/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав на зазначене рішення апеляційну скаргу, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст. 296 КАС України, однак подана з порушенням строку, встановленого статтею 295 КАС України.

Водночас, судом було з`ясовано, що 25.05.2021р. апелянтом до Миколаївського окружного адміністративного суду була подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтована безперервним перебуванням заявника у загранрейсі протягом строку з часу прийняття оскаржуваного судового рішення та до 24.04.2021р. та в подальшому два тижні на обов`язковій самоізоляції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2021 року, у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, з огляду на його необґрунтованість та непідтвердженість викладених доводів належними доказами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху. Апелянту було надано строк для усунення недоліків, шляхом подання обґрунтованого клопотання/заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 23.12.2020 по справі № 400/2639/20, із зазначенням обґрунтованих поважних підстав для поновлення такого строку з доказами на їх підтвердження.

Також, вказаною вище ухвалою, апелянту роз`яснено, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, відповідно до вимог ст. 299 КАС України.

30.06.2021р. від апелянта на виконання зазначеної вище ухвали апеляційного суду, надійшла заява про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

В обґрунтування заяви зазначено, що при поверненні з закордонного плавання (майже вісім місяців з урахуванням періоду обов`язкової самоізоляції) у нього, крім морального та фізичного виснаження, накопичилась велика кількість важливих, складних і невідкладно особистих та сімейних проблем, що потребували негайного вирішення. Так, ОСОБА_1 вказує, що після закордонного плавання перебував на самоізоляції, у будинку своєї матері, аби не піддавати ризику можливого інфікування своїх дітей. Окрім того, його матері потрібна була допомога по господарству. При цьому, у будинку матері відсутній Інтернет, відсутня будь-яка оргатехніка, крім того, усі документи по даній справі знаходились за місцем постійного проживання сім`ї позивача, що унеможливлювало у період перебування на самоізоляції підготувати та направити до суду апеляційну скаргу своєчасно. У зв`язку із тим, що дані про перебування ОСОБА_1 на самоізоляції не збереглись у будь-якому вигляді, у підтвердження даного факту до заяви додано записки від мами ОСОБА_1 та протоієреїв місцевих парафій ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 ). Далі, як зауважує заявник, при поверненні до м. Очаків він опинився у складній ситуації та мав завершувати декілька судових справ одночасно, адже поряд із цієї справою, у заявника є незавершена ще інша справа № 400/1887/20 щодо забезпечення його сім`ї житлом, справа № 400/1505/20, № 400/1347/20, тощо. Зазначає, що дійсно 25.05.2021р. помилково направив заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі до Миколаївського окружного адміністративного суду, однак відповіді не отримав та 31.05.2021р. вже звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою. Однак, ухвалою апеляційного суду було повернуто скаргу апелянту через відсутність цифрового підпису, отримавши яку, як зауважує апелянт, він одразу направив до суду повторно апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. До того ж, апелянт звертає увагу й на те, що крім завершення ініційованих ним судових справ, одразу після завершення обов`язкової самоізоляції, він оперативно розпочав навчання у морських навчальних центрах Херсона та Одеси на курсах підготовки фахівців морського транспорту задля отримання робочих морських документів. В свою чергу, навчання у віддаленні від постійного місця проживання, обмеження у часі, зручностях і доступі до мережі Інтернет також створювали перешкоди та труднощі у підготовці апеляційної скарги по даній справі. До того ж, як зазначає апелянт, при поверненні з закордонного плавання за його тривалої відсутності також накопичилось багато чоловічої роботи у його дружини, яку він мав виконати терміново.

Надаючи оцінку поданій заяві, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення судом першої інстанції прийнято 23 грудня 2020 року в письмовому провадження без присутності сторін.

Отже, строк на апеляційне оскарження сплинув 22.01.2021 року.

Повний текст рішення суду було направлено на електронну адресу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 29.12.2020 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до вказаного, апелянт мав би право на поновлення строку на апеляційне оскарження, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 295 КАС України, у разі подання скарги у строк до 28.01.2021р.

Між тим, як свідчать матеріали апеляційної скарги, дану скаргу подано засобами електронного зв`язку лише 17.06.2021 року, тобто поза межами 30-денного строку, встановленого ч. 1 ст. 295 КАС України.

Розглядаючи подане клопотання, досліджуючи питання обґрунтованості причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі ОСОБА_1 , апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.6 ч.5 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Колегія суддів вважає за доцільне також вказати, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність позивача та зволікання з поданням апеляційної скарги не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

В силу вимог ст. 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У розумінні ч.1 ст.121 КАС України, суд поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

В свою чергу, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

За визначенням ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

На думку колегії суддів, наведені скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на те, що:

- у поданій заяві не зазначено жодних обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою, і в жодному разі не дають право особі у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення;

- обставини, на які посилається позивач більшою мірою стосуються витраченого апелянтом тривалого часу на вирішення своїх побутових, сімейних проблем та питань, що на думку судової колегії не можуть бути визнані поважними підставами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, з огляду на норми чинного законодавства.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що звертаючись зі скаргою 17.06.2021р. апелянт лише вказував про перебування у рейсі у закордонному плаванні станом на час прийняття судового рішення у цій справі до 24.04.2021р. та в подальшому на обовчзковій самоізоляції після рейсу, що мало своїм наслідком пропуск строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

В свою чергу, залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 суд звертав увагу на ту обставину, що доданими документами, а саме - копії сторінок з його трудової книжки, довідку ТОВ "Судноплавна Компанія "АРГО" від 17.06.2020р., а також зазначав, що доводи заяви як підстави поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та неможливості подання своєчасно апеляційної скарги, поза розумним сумнівом не обґрунтовуються наданими лише копіями сторінок трудової книжки та довідкою ТОВ "Судноплавна Компанія "АРГО" від 17.06.2020р.

При цьому, суд врахував, що копії сторінок трудової книжки містять лише відомості про прийняття ОСОБА_1 на посаду другого помічника капітана т/х "Дейзі" та звільнення з цієї посади. А довідка ТОВ "Судноплавна Компанія "Арго" від 17.09.2020р. містить лише дату з якої почався загранрейс без дати його закінчення та терміну перебування у ньому ОСОБА_1 , відомостей безперервності саме цього загранрейсу, тощо.

При цьому, у заяві, поданій на виконання ухвали апеляційного суду від 24.06.2021р. заявником не підтверджено належним чином його безперервне перебування у загранрейсі про яке ним наголошувалось при подачі апеляційної скарги до 24.04.2021року включно, тверджень суду, викладених у цій ухвалі про необґрунтованість поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі, не спростовано. За вказаного, є неспроможним підтвердження записками від мами та від інших третіх осіб перебування апелянта на самоізоляції, та пов`язану із цим неможливість подання до апеляційного суду апеляційної скарги на судове рішення.

Надані пояснення з приводу вирішення своїх побутових, сімейних питань колегія суддів також вважає неспроможними, оскільки такі поза розумним сумнівом не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення особою, яка зацікавлена у найшвидшому вирішенні справи.

Однак, апелянт таким правом не скористався та у визначений ст. 295 КАС України строк апеляційну скаргу на рішення суду не подав.

Водночас, визначальним у даному випадку, на переконання апеляційного суду, є факт того, що апеляційну скаргу у даному випадку подано апелянтом з тривалим пропуском строку на апеляційне оскарження вперше.

Посилання заявника на інші судові справи, по яким він є стороною та необхідність у їх вирішенні колегія суддів відхиляє, оскільки такі до розгляду вказаної справи не мають жодного відношення. До того ж, як свідчать дані Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення у вказаних апелянтом інших справах, за його участю уже тривалий час як вирішені та судові рішення у цих справах набрали вже законної сили станом на час сплину строку апеляційного оскарження судового рішення у даній справі.

Посилання апелянта на відсутність юридичної освіти та коштів для послуг адвоката, як підстави для визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження колегія суддів також відхиляє, оскільки нормами чинного законодавства позивач не позбавлений права звернутись за отриманням безоплатної юридичної допомоги.

До того ж, не є ґрунтовними доводами поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення й посилання ОСОБА_1 про перебування на курсах підготовки фахівців морського транспорту, оскільки не спростовують можливості своєчасного подання апеляційної скарги позивачем у даній справі та не є такими, що свідчать про об`єктивну неможливість своєчасного оскарження рішення суду першої інстанції.

Враховуючи усе зазначене у своїй сукупності, суд не вбачає підстав для визнання, викладених апелянтом у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи те, що зазначені апелянтом підстави щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження визнані апеляційним судом неповажними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

Поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження за встановлених фактичних обставин та після спливу п`яти місяців (з врахуванням подання скарги 31.05.2021р.) з моменту ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення буде суперечити принципу правової визначеності та ставитиме в нерівне становище сторін у справі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відтак, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 169, 295, 296, 299, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л А:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року відмовити та визнати неповажними причини пропуску такого строку.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 400/2639/20 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.