Справа № 619/2444/21
Суддя: Жорняк О. М.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/2444/21
провадження №2-а/619/188/21
30 червня 2021року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби Українипро скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду з адміністративним позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №151223 від 15.05.2021 та про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-2 КпАП України.
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 15 травня 2021 року приблизно о 05 годині 00 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску «Гоптівка» інспектором ПС - майстром 2 групи ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону старшим прапорщиком ОСОБА_2 відносно неї ОСОБА_1 було винесено постанову №151223 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, за те, що вона 14 травня 2021 року близько 14 годині 00 хвилин порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України в районі пункту «Маринівка» поза визначеними контрольними пунктами в`їзду виїзду - КПВВ, чим порушила вимоги п. З Постанови КМУ №815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, цереміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», відповідно до якої в`їзд або виїзд до/з ТОТ здійснюється виключно через КПВВ. Копія означеної постанови була їй вручена на місці її складення, про що вона поставила підпис. Ознайомившись зі змістом вищевказаної постанови, вона вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. До початку розгляду справи уповноваженою особою прикордонної служби ОСОБА_2 їй не були роз`ясненні права, що передбачені ст.ст. 62,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Уповноваженими особами прикордонної служби не встановлювались обставини, які виключають, пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність. Не взято до уваги її дійсні пояснення. Право на користування правовою допомогою їй не було роз`яснено. Розгляд справи здійснений без надання часу для звернення за правовою допомогою та надання доказів по справі. Докази на підтвердження її вини не наведені.
Вказану постанову вона вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.
31 травня 2021 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 09 годин 30 хвилин 30 червня 2021 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити та справу розглядати по суті за її відсутності.
Представник відповідача Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, щосама позивач не оспорює факт порушення порядку в`їзду/виїзду на тимчасово окуповану територію України та вказує місце вчинення адміністративного правопорушення, вчинення самого правопорушення не оспорює, про що проставлено підпис останньої. По-друге, з відомчої бази даних Держприкордонслужби встановлено, що позивач в`їхала на ТОТ через КПВВ «Новотроїцьке» 26.06.2020, а 13.03,2021, в`їхала в Україну через пункт пропуску «Голтівка» інші відомості про перетинання кордону в базі відсутні. Таким чином у відповідача було достатньо підстав притягнути до відповідальності позивача зач. 1 ст. 204-2 КУпАП. При цьому, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач наголошувала прикордонникам на тому, що на даний час іншого шляху виїхати з ТОТ на територію України, ані ж через пункт пропуску «Маринівка», немає, так як усі КПВВ з боку тимчасово окупованої території України не працювали взагалі, з боку тимчасово окупованої території України окремих районів Донецької та Луганської областей перетин лінії розмежування був неможливий, оскільки окупаційною владою був дозволений виїзд тільки для громадян, які зареєстровані на території України. ОСОБА_1 зареєстрована на території тимчасово не підконтрольній українській владі, тому вона не мала взагалі ніякої можливості перетнути лінію розмежування та була змушена виїхати до Російської Федерації через непрацюючий з боку України пункт пропуску «Маринівка», щоб потім потрапити на підконтрольну територію України через державний кордон. Однак, вказані пояснення не були взяті до уваги відповідачем. В основу винесеної постанови посадовою особою суб`єкта владних повноважень г ОСОБА_2 було покладено визнання провини позивачем у виявленому правопорушенні, що має ознаки складу, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП. У зв`язку з вищевикладеним, вважає, що постанова складена законно і скасуванню не підлягає.
Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2021 року приблизно о 05 годині 00 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску «Гоптівка» інспектором ПС - майстром 2 групи ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону старшим прапорщиком ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову №151223 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, за те, що вона 14 травня 2021 року близько 14 годині 00 хвилин порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України в районі пункту «Маринівка» поза визначеними контрольними пунктами в`їзду виїзду - КПВВ, чим порушила вимоги п. З Постанови КМУ №815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, цереміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», відповідно до якої в`їзд або виїзд до/з ТОТ здійснюється виключно через КПВВ.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 за № 815 «Про затвердження порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, чим вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Будь-яких заперечень проти позову відповідач не подав.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-2 КУпАП.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з належних від нього причин.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях ОСОБА_1 того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові.

Суд критично сприймає зазначені в оскаржуваній постанові фактичні дані щодо визнання позивачем вчиненого правопорушення, оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування зазначеної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена з процесуальними порушеннями, оскільки ОСОБА_1 заперечувала вчинення нею адміністративного правопорушення. За таких обставин, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з істотними порушеннями ст. ст. 245, 256, 258, 268 КпАП України.

За таких обставин суд виходить з положень ст.77 КАСУ.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, постанова, яка складена відносно позивача, не містить доказів підтвердження вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, тому є необґрунтованою, а лише факт визнання особою вчинення адміністративного правопорушення, як про те вказано в постанові про адміністративне правопорушення, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та не звільняє останнього від доведення його правомірності (таку ж позицію висловив Верховний Суд в Постанові від 15 травня 2019 року, справа № 537/2088/17).

Враховуючи викладене, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є недоведеним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, істотні порушення з якими складена постанова, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, постанову необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 139, 246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимогиОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби Українипро скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову №151223 від 15.05.2021 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1700,00 (одну тисячу сімсот) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Стягнути з Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951), місцезнаходження: м. Харків, вул. Клочківська, 228.

Суддя О. М. Жорняк