Справа № 466/3943/21
Суддя: Едер П. Т.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3943/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БАА № 586244 від 21.04.2021 про накладення адміністративного стягнення,-

у с т а н о в и в:

30 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БАА № 586244 від 21.04.2021 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 21.04.2021 командиром роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Борисенком Романом Вікторовичем винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 586244 від 21.04.2021, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що позивач керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом, а саме порушено строки його тимчасового ввезення на територію України строком до 1 року, використовував транспортний засіб на митній території України, будучи особою, яка не ввозила транспортний засіб на митну територію України, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст. ст. 16, 31 Закону України «Про дорожній рух».

Інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він нібито скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, в оскаржуваній постанові не зазначено конкретної норми закону, яка порушена, під час розгляду справи не складено передбаченого законом протоколу про адміністративне правопорушення, не складено постанову на бланку, згідно з додатком № 7 Інструкції № 1376, постанова винесена на не місці вчинення правопорушення, а за місцем розташування підрозділу поліції, що прямо суперечить ч. 1 ст. 176 КУпАП, відсутні та не зазначені в постанові жодні фото чи відео докази правопорушень, постанова винесена з грубим порушенням передбаченої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зі слів позивача, фактично працівниками поліції було зупинено автомобіль, в якому їхало кілька пасажирів. Інспектори переписали з документів пасажирів інформаційні дані та автомобіль продовжив рух. Через деякий час на адресу позивача надійшла постанова про адміністративне правопорушення від 21.04.2021 серії БАА № 586244 за ч. 8 ст. 121 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Проте, як зазначає позивач, він не керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, крім того працівники поліції не повідомляли його про розгляд адміністративної справи, не сповіщали про дату, час розгляду, про особу, яка буде розглядати, не повідомляли про винесення постанови.

Крім того, у оскаржуваній постанові не вказано посилання на конкретну норму закону, лише вказано ст. 380 Митного кодексу України та ст. ст. 16, 31 Закону «Про дорожній рух», хоча ці статті передбачають окремі частини, які складаються з різних абзаців, окремих, не подібних між собою порушень Закону. Отже, як зазначає позивач, він не зміг порушити всю ст. 380 Митного кодексу України.

Відтак, оскаржувана постанова не відповідає вимогам до індивідуальних актів, оскільки з неї не можливо встановити конкретну правову норму, яку порушено, про що свідчить не встановлення факту порушення.

На думку позивача, спірна постанова винесена на бланку, згідно з додатком № 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395. Однак, за змістом Інструкції № 1395 її норми не регулюють процедуру оформлення протоколів та винесення постанов за ч. 8 ст. 121 КУпАП. На виконання вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП, відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, та скласти постанову на бланку, згідно з додатком № 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, чого фактично він не зробив.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена не на місці вчинення правопорушення (м. Львів, вул. Наукова), а за місцем розташування підрозділу поліції за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 19, чим порушено вимоги ст. 258 КУпАП та п. 4 Інструкції № 1395.

Інспектором не підтверджено жодними допустимими доказами факт порушення в діях позивача вчинення правопорушення.

Крім того, оскаржувана постанова винесена без проведення належного розгляду справи та з позбавленням позивача гарантованих прав та захисту: без повідомлення про розгляд справи, без повідомлення про належних позивачу прав та обов`язків, без надання можливості скористатись юридичною допомогою адвоката, без надання можливості надати письмові пояснення, без зазначення у постанові місця вчинення правопорушення, без вручення та без оголошення постанови про накладення адміністративного стягнення на місці зупинки.

Зазначені обставини вказують, що інспектором поліції, всупереч положень КУпАП не проведено передбачених процедур та дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

З урахування вказаного, вважає постанову, винесену поліцейським, протиправною, відтак, такою, що підлягає скасуванню.

Обґрунтування заперечень відповідача.

29 червня 2021 року на адресу суду з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому з позовними вимогами представник відповідача не погоджується. Відзив мотивує тим, що під час перевірки документів у позивача, інспектором виявлено, що транспортний засіб, яким керував позивач, останній не ввозив на митну територію України, проте такий транспортний засіб перебуває у користуванні позивача, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», відповідальність за яке передбачена ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Задля офіційного підтвердження виявленого факту працівником поліції прийнято рішення про перенесення розгляду справи та скерування офіційного інформаційного запиту від 06.04.2021 до Галицької митниці Державної митної служби України, відповідь на який отримано 16.04.2021 з підтвердженням того, що позивач даний транспортний засіб не ввозив на митну територію України.

У відзиві зазначено, що на поштову адресу позивача надіслано повідомлення про запрошення до Управління за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 19 на 09:00 год. для проведення розгляду вчиненого адміністративного правопорушення. Проте, позивач, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за вказаною адресою, та відповідно, поліцейським Управління було проведено розгляд справи та винесено постанову, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Крім того, працівники патрульної поліції під час зупинки транспортного засобу марки «BMW 525», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача 02.04.2021 та подальшого розгляду адміністративної справи, діяли відповідно до своїх повноважень та у спосіб, визначений Законом.

Від позивача не надходило поліцейському письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення, жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які були б долучені до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, просить суд відмовити повністю у задоволенні позову позивача у зв`язку з безпідставністю такого та розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

11 травня 2021 року позивачем виконано вимоги ухвали та ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 25.06.2021 на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 29.06.2021 просив розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Cуд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії БАА № 586244 від 21.04.2021 ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 380 Митного кодексу України та ст. ст. 16, 31 Закону України «Про дорожній рух» визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. (а. с. 13).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Частина 8 статті 121 КУпАП встановлює відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно вимоги статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, крім того не представив суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Окрім пояснень сторін, у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху (відео- та/або фото фіксація, показання свідків), а тому оскаржувана постанова не може вважатися законною.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувану постанову відповідачем винесено без складання протоколу про адміністративне правопорушення, фіксація правопорушення відповідачем у режимі фотозйомки (відеозапису) не здійснювалась.

У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а зазначено, що у випадку невжиття працівником поліції заходів щодо надання водію можливості скористатися послугам адвоката під час оформлення справи про адміністративне правопорушення, поліцейський порушує права водія, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії БАА № 586244 від 21.04.2021 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 162, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАА № 586244 від 21.04.2021 про накладення адміністративного стягнення, винесену командиром роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Борисенком Романом Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 8 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні з моменту отримання копії рішення.

Повний текст рішеня складено 05 липня 2021 року.

Суддя П. Т. Едер