Справа № 580/300/21
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

06 липня 2021 року Справа № 580/300/21

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву акціонерного товариства Альфа-Банк про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 31.10.2017 №24962,

встановив:

26.01.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось акціонерне товариство Альфа-Банк про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 31.10.2017 №24962 про стягнення грошових коштів за кредитним договором №895/06-034-57 від 15.02.2007.

В обгрунтування заяви зазначив, що акціонерне товариство Укрсоцбанк було реорганізовано шляхом приєднання до акціонерного товариства Альфа-Банк, тому заявник є правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків акціонерного товариства Укрсоцбанк.

Представник заявника в судове засідання не прибув.

Представники зацікавлених осіб в судове засідання не прибули.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Розглянувши заяву та додані до неї копії доказів, суд зазначає таке.

31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №24962, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №895/06-034-57 від 15.02.2007 на користь публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк.

Відповідно до підп.4 п.1.2. Статуту АТ Укрсоцбанк, 26.04.2018 загальними зборами акціонерів прийнято рішення про зміну найменування (назви) Банку з ПАТ Укрсоцбанк на АТ Укрсоцбанк, який е правонаступником усіх прав та обов`язків.

10.09.2019 загальними зборами акціонерів АТ Альфа-Банк та єдиним акціонером АТ Укрсоцбанк затверджено рішення про реорганізацію АТ Укрсоцбанк шляхом приєднання до АТ Альфа-Банк та внесено відповідні зміни до статуту АТ Альфа-Банк, затвердженого Рішенням Спільних загальних зборів акціонерів АТ Альфа-Банк та АТ Укрсоцбанк від 21.11.2019, оформленим протоколом №1/2019, та погодженого НБУ 26.11.2019.

Відповідно до підп. 2 п. 1.2 Розділу І Статуту АТ Альфа-Банк (нова редакція від 21.11.2019) АТ Альфа-Банк є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ Укрсоцбанк на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ Укрсоцбанк (рішення №5/2019 від 15.10.2019) та рішенням загальних зборів акціонерів АТ Укрсоцбанк (протокол № 4/2019 від 15.10.2019).

Підпунктом 2-а п. 1.2 Розділу І Статуту АТ Альфа-Банк (нова редакція від 21.11.2019) визначено, що АТ Укрсоцбанк змінював назву, зокрема АТ Укрсоцбанк стало правонаступником усіх прав і зобов`язань ПАТ Укрсоцбанк (згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування товариства).

Надаючи оцінку доводам, викладеним у заяві, суд врахував, що відповідно до ч.1 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Таким чином, суд звертає увагу, що виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виконавчий напис може бути пред`явлений для виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби або приватного виконавця для примусового виконання відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" протягом трьох років з дня його вчинення.

Частиною 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, Акціонерним товариством Альфа-банк не надано доказів відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Верховний Суд у постановах від 27 січня 2021 року у справі №ЗВ/380/22/20 та 28 січня 2021 року у справі №824/387/20-а зазначив, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України Про виконавче провадження, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Також у вказаних рішеннях Верховним Судом указано, що статтею 4 Закону України Про виконавче провадження визначено вимоги, яким повинен відповідати виконавчий документ, а частиною четвертою статті 4 цього Закону встановлено вичерпний перелік підстав для повернення стягувачу виконавчого документа органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса до відкриття виконавчого провадження у порядку статті 379 КАС України є передчасними.

Зазначена правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі №200/6545/20-а.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви акціонерного товариства Альфа-Банк про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви акціонерного товариства Альфа-Банк про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 31.10.2017 №24962 відмовити.

Копію ухвали направити особам, учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений 06.07.2021.

Суддя В.П. Тимошенко