Справа № 160/888/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 липня 2021 року Справа №160/888/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі заяву представника позивача про відвід головуючої судді у справі № 160/888/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії обласних прокуратур про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась з позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії обласних прокуратур про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23.11.2020 року № 61 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора»;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 24.12.2020 року № 1071к;

- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області;

- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 13296,84 грн. (тринадцять тисяч двісті дев`яносто шість гривень 84 копійки) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31.12.2020 року (включно) по 19.01.2021 року (включно), а також середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.12.2020 року (включно) по день ухвалення судом рішення по суті у цій справі;

- допустити негайне виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області;

- допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з Дніпропетровської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу - у межах суми стягнення за один місяць;

- у випадку повного або часткового задоволення позовних вимог встановити судовий контроль за виконанням відповідного рішення суду та зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру () подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 не відповідав вимогам ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, ухвалою суду від 21.01.2021 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.02.2021 року було повернуто позовну заяву разом з додатками ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки недоліки позовної заяви не були усунуті позивачем у повному обсязі.

Позивач не погодився з означеною ухвалою та оскаржив її в апеляційному порядку, за результатами якого прийнята постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 року, якою апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена; ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року скасована; справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Матеріали справи надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 29.06.2021 року та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.06.2021року розподілена судді Лозицькій І.О.

Разом з тим, адміністративний позов ОСОБА_1 не відповідав вимогам ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, ухвалою суду від 30.06.2021 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви.

06.07.2021 року представником позивача надана заява про усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі суду від 30.06.2021 року, а саме, копії позову з додатками відповідно до кількості учасників справи.

Разом з означеною заявою представником позивача також надана заява про відвід судді, в якій просить суд:

- задовольнити відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицької І.О. у справі № 160/888/21.

В обгрунтування заяви зазначено, що первісна позовна заява, яка подана позивачем 20.01.2021 року, ухвалою суду від 21.01.2021 року була залишена без руху. На виконання означеної ухвали позивач надав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви з вичерпними поясненнями та міркуваннями щодо змісту первісної позовної заяви, а також виправлену редакцію позову.

Разом з тим, ухвалою суду від 18.02.2021 року позовна заява повернута позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки недоліки позовної заяви не були усунуті у повному обсязі.

Ухвала суду від 18.02.2021 року була оскаржена позивачем та за результатами апеляційного розгляду означена ухвала скасована та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, Третім апеляційним адміністративним судом встановлено, що в ухвалі суду від 18.02.2021 року суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, представник позивача вважає, що ухвала суду від 18.02.2021 року була прийнята з ігноруванням доводів, викладених у заяві про усунення недоліків, що викликає сумніви у неупередженості або об`єктивності судді в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Суд, дослідивши подану представником позивача заяву про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицької І.О., зазначає наступне.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу). Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів про наявність правових підстав для відводу головуючого судді Лозицької І.О., суд зазначає, що заявлений відвід, зокрема, обумовлений незгодою представника позивача з процесуальними діями та рішенням судді, а саме, з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року, якою позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Однак, суд звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність будь-яких інших обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу, суд вважає заяву представника позивача про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицької І.О. необґрунтованою та безпідставною.

Згідно з ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати заяву представника позивача про відвід судді у справі № 160/888/21 - необґрунтованою.

Передати матеріали адміністративної справи №160/888/21 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили в порядку приписів статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.О. Лозицька