Справа № 520/11926/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 липня 2021 р. № 520/11926/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дергачівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження селищного голови Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.09.2020 №60-ОС «Про звільнення за прогул секретаря виконавчого комітету ОСОБА_1 » та поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді Дергачівської міської ради, а у разі відсутності рівнозначної посади - внести відповідні зміни до штатного розкладу Дергачівської міської ради і ввести рівнозначну посаду;

- стягнути з Дергачівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 01.10.2020 по день ухвалення судом рішення у цій справі, але у розмірі не менше ніж 84 017 (вісімдесят чотири тисячі сімнадцять) гривень 23 (двадцять три) копійки;

- стягнути з Дергачівської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої незаконним звільненням моральної шкоди грошові кошти у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено загальне правило, відповідно до якого для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, згідно із ч.ч. 3 та 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як слідує із матеріалів позову, позовні вимоги позивача стосуються звільнення з публічної служби.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання позовної заяви та поновити позивачу строк на подання позовної заяви з посиланням на те, що копія оскаржуваного розпорядження та трудова книжка позивачу не вручалися, що підтверджується адвокатським запитом ОСОБА_2 від 03.06.2021 №03/06-2021 та відповіддю Дергачівської міської ради від 08.06.2021 № 1864/02-19. Представник позивача отримав копію оскаржуваного розпорядження лише 02.06.2021 разом із відповіддю Дергачівської міської ради від 01.06.2021 №1768/02-19 на свій адвокатський запит від 25.05.2021 № 25/05-2021, що підтверджується відповідними відомостями з інтернет-сайту АТ «Укрпошта». Таким чином, місячний строк на звернення позивача із цим позовом до адміністративного суду починає свій відлік з 03.06.2021 і закінчується 03.07.2021.

Суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, за змістом зазначеної норми, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом оскарження є визнання протиправним та скасування розпорядження селищного голови Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.09.2020, однак до Харківського окружного адміністративного суду позивач звернувся 02.07.2021.

Посилання представника позивача на відсутність можливості звернення до суду у зв`язку із тим, що копія оскаржуваного розпорядження та трудова книжка позивачу не вручалися та представник позивача отримав копію оскаржуваного розпорядження лише 02.06.2021 суд не приймає до уваги, оскільки строк обраховується не з моменту отримання розпорядження представником, а з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення її права.

ОСОБА_1 відповідно до оскаржуваного розпорядження селищного голови Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.09.2020 №60-ОС звільнена з 01.10.2020, який є робочим днем, отже позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

З позовом позивач звернулась через дев`ять місяців після звільнення, при цьому позовна заява не містить жодних даних та доказів того, що ОСОБА_1 після 01.10.2020 продовжувала займати відповідну посаду, знаходилась на робочому місці та отримувала відповідну заробітну плату.

Доводи представника позивача про те, що для обчислення строку звернення до суду з позовом про поновлення на роботі має застосовуватись частина 1 статті 233 Кодексу законів про працю України, якою визначено місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки є необґрунтованими, оскільки цей спір виник з приводу проходження та звільнення з публічної служби, а тому до спірних відносин застосовуються положення КАС України, якими встановлено спеціальні строки звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому, суд зауважує, що частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Таким чином, доводи представника позивача, що строк звернення до суду слід було обчислювати з дати вручення йому копії розпорядження про звільнення, а не з дати коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про звільнення з роботи є безпідставними.

Крім того, вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від порядку отримання розпорядження, а вирішується з огляду на факт, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права.

Слід зауважити, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.10.2020 по справі №640/18439/19.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, позовна заява не містить будь-яких даних, що позивач в період з 01.10.2020 не мав можливості звернутись до суду з позовом та були об`єктивні перешкоди для звернення ОСОБА_1 до суду.

Зважаючи на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, а наведені ним причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, то позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на інші обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого законодавством, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Таким чином, з огляду на обставини того, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулося після спливу встановленого строку для звернення до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову без руху.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 123 КАС України при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 122, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дергачівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на інші обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого законодавством, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Волошин