Справа № 540/1801/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

06 липня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/1801/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Войтовича І.І., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та не виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Ухвалою суду від 17.05.2021 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розглядати справу №540/1781/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.06.2021, представником відповідача Херсонським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подано до суду клопотання, відповідно до якого просить залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку із пропущенням позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

В матеріалах справи міститься заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Розглянувши клопотання представника відповідача та подану заяву позивачем, судом встановлено наступне.

В обґрунтування поважності причин про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що після звернення із заявами до відповідачів відповідей не отримав. Також, позивачу стало відомо про порушення його прав щодо невиплати в повному обсязі щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня з 13.01.2021, після набрання законної сили рішенням у зразкові справі №440/2722/20. Тому вважає, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За змістом ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

Законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Згідно ч.4 ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на наведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Ця позиція аналогічна висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 р. по справі № 607/7919/17, а саме, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Тобто перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Приймаючи до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, та те, що ним пропущено не значний строк звернення до суду, виходячи із цілей та завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України суд вважає необхідним визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, та поновити позивачеві строк такого звернення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення даного адміністративного позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 171, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя Войтович І.І.