Справа № 280/667/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 липня 2021 року Справа № 280/667/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1. Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24, 2-й поверх)

2. Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до (з урахуванням уточнень від 10.02.2021) 1. Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач 1), 2. Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 13.10.2020 № 216242 про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.;

стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_1 не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III, оскільки передала транспортний засіб в оренду ФОП ОСОБА_2 на підставі договору оренди транспортного засобу, а тому не є суб`єктом, до якого застосовується відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Звертає увагу, що запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства їй не надходило, що позбавило її можливості бути присутньою на такому розгляді та надати відповідні пояснення. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 29.01.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.02.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/667/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; зобов`язано Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (як правонаступника Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області) надати до суду засвідчені належним чином копії всіх матеріалів, які слугували підставою для прийняття постанови Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 13.10.2020 № 216242.

Відповідач відзиву на позов не направив, вимоги ухвали суду від 15.02.2021 не виконав та матеріалів, які слугували підставою для прийняття постанови Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 13.10.2020 № 216242, до суду не надав.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця.

Позивач є власником транспортного засобу марки «РЕНО», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що не заперечується сторонами.

15.01.2020 між позивачем (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) укладено Договір оренди транспортних засобів, відповідно до умов якого Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне користування транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип вантажний бортовий тентований, номер шасі НОМЕР_3 , колір синій, рік випуску 2004, стан робочий, а Орендар зобов`язується прийняти його та використовувати виключно за призначенням, а також оплачувати Орендодавцеві орендну плату. (п. 1.1, 1.2 Договору). Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками Сторін та діє до 31.12.2020. (п. 6.1. Договору).

13.10.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області стосовно суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №216242 за допущення порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». При цьому, у постанові визначено час і місце порушення: 14.09.2020, АДРЕСА_2 . Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Не погодившись з даною постановою, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567).

За змістом пунктів 3 та 4 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: - наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; - додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; - додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); - відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; - оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; - додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; - наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; - додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; - виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів передбачені пунктами 20-30 Порядку №1567.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (пункти 20-22 Порядку №1567).

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 27 Порядку №1567 передбачено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.

Відповідно до частини 14 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі Закон №2344-III), державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Укртрансбезпека та її територіальні органи наділені повноваженнями здійснювати державний контроль за наявністю у перевізників, водіїв документів, передбачених законодавством.

При цьому, суд звертає увагу, що абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, є автомобільний перевізник.

В розумінні вимог статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Судом встановлено, що відповідно до Договору оренди транспортних засобів від 15.01.2020 транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип вантажний бортовий тентований, номер шасі НОМЕР_3 , колір синій, рік випуску 2004, позивачем передано в оренду Фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 .

При цьому суд звертає увагу, що з наявних у справі документів (оскаржуваної постанови) не можливо установити, що постанова прийнята за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів саме транспортним засобом марки «РЕНО», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Однак, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, іншого не довели, вимоги ухвали від 15.02.2021 про надання до суду засвідчених належним чином копій всіх матеріалів, які слугували підставою для прийняття постанови Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 13.10.2020 № 216242, Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (як правонаступник Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області) проігнорувало.

З наведених обставин суд доходить до висновку, що на момент здійснення перевірки 14.09.2020 позивач не був перевізником в розумінні статті 1 Закону №2344-III, оскільки належний йому транспортний засіб передано в оренду іншій особі ФОП ОСОБА_2 , а отже позивач не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III.

Аналогічним чином застосовано норми права у подібних правовідносинах Верховним Судом у постанові від 09.08.2019 у справі №806/1450/16.

Крім того, суд звертає увагу, що аналіз положень Порядку №1567 дозволяє дійти висновку, що при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення правопорушення. При цьому, розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема, з попереднім її повідомленням про дату, час та місце розгляду справи.

До матеріалів справи відповідачем 1 не надано доказів своєчасного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, що свідчить про не доведення відповідачем 1 як суб`єктом владних повноважень дотримання положень пункту 26 Порядку №1567.

Суд зазначає, що недотримання положень вказаного пункту призводить до позбавлення права особи, яка притягується до відповідальності, на участь в розгляді справи та надання пояснень по суті справи і, як наслідок здійснення належного розгляду справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідачами відзиву на позов або будь-яких доказів не подано, поважних причин неподання відзиву не повідомлено.

Відповідачі не довели належними і достатніми доказами правомірність спірної постанови, з урахуванням чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.10.2020 № 216242.

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок присудити на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14; ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 06.07.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко