Справа № 160/4206/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 липня 2021 року Справа 160/4206/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ), третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі гаранта Конституції Президента (вул. Банкова, 11, м. Київ, 01220), третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі Національного Банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ), третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі Міністерства фінансів України (вул. Межигірська, 11, м. Київ, 04071, ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі гаранта Конституції Президента, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі Національного Банку України, третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі Міністерства фінансів України, в якій позивач просить:

- визнати незаконними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати (затримки/перешкоджанні у виплаті) гарантованої суми вкладу та такими, що порушують норми ст. 24 (дискримінація) ст. 41 (гарантія права власності) Конституції України;

- визнати право позивача на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму (гарантовану суму відшкодування) згідно договорам банківських рахунків № НОМЕР_2 та № 4501 в сумі 40123,31 грн.;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести дані позивача до загального реєстру вкладників;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити гарантовану суму та шкоду спричинену незаконними діями Фонду (3% інфляційні витрати та моральну шкоду);

- стягнути з відповідача гарантовану Законом України суму відшкодування у розмірі 40123,31 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні втрати) у розмірі 22 651,70 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми пеню за прострочення зобов`язання у розмірі 3 814, 91 грн.;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Луніній О.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 року (суддя Луніна О.С.) позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі гаранта Конституції Президента, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі Національного Банку України, третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі Міністерства фінансів України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 року по справі № 160/4206/21 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

29.06.2021 року матеріали справи №160/4206/21 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року №321д призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021 року матеріали справи №160/4206/21 передані на розгляд судді Віхровій В.С.

Відповідно до п.3, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не надано документу про сплату судового збору.

В позовній заяві позивач просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист право споживачів».

Досліджуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист право споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Преамбула Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 2664-III) визначає метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону № 2664-III фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина 1 статті 1058 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

З аналізу наведених законодавчих норм убачається, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, а тому вкладник, звертаючись до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав за договором банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, вкладник (споживач фінансових послуг), звертаючись до суду з позовом до банку (виконавця фінансових послуг) за захистом своїх порушених прав, зокрема, у зв`язку з неналежним виконанням договору банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Правовий висновок щодо застосування норм права у цих правовідносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справах №817/649/16, № 817/777/16 та постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 817/649/16, від 10 вересня 2019 року у справі №640/1374/19 та від 30 вересня 2019 року у справі №640/1677/19.

У постанові від 09.04.2020 року у справі №826/14519/18 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що дія частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Таким чином, суд при вирішенні питання наявності підстав для звільнення позивача від сплати збору, виходить з правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 09.04.2020 року у справі №826/14519/18.

З аналізу правового висновку Верховного Суду звільненню від сплати судового збору підлягають позивачі, які звернулись з вимогами, зокрема, щодо організації виплат відшкодувань, отже, звільненню від сплати судового збору підлягає вимога про відшкодування гарантованої суми.

Як встановлено судом з розрахунку, наведеного позивачем на стор. 14-16 позовної заяви, що на рахунках позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 обліковувались кошти у розмірі 40123,31 грн., на вказану суму позивачем нараховано основну суму заборгованості за договором з 13.03.2015 року по 12.03.2021 року в розмірі 21193,94 грн., інфляційні витрати з 13.03.2015 року по 12.03.2021 року в розмірі 22651,70 грн., штрафні санкції в розмірі 3814,91 грн.

Таким чином, за власним розрахунком позивача сума, що підлягає гарантованому відшкодуванню становить 40123,31 грн. та обліковувалась на рахунках ОСОБА_1 , відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський».

Інші суми, такі як сума нарахованої заборгованості за договором з 13.03.2015 року по 12.03.2021 року в розмірі 21193,94 грн., інфляційні витрати з 13.03.2015 року по 12.03.2021 року в розмірі 22651,70 грн., штрафні санкції в розмірі 3814,91 грн. є самостійно нарахованими позивачем сумами внаслідок, несвоєчасної, як вважає позивач, виплати суми гарантованого відшкодування у розмірі 40123,31 грн.

З наведеного розрахунку, суд приходить до висновку, що сума нарахованої заборгованості за договором з 13.03.2015 року по 12.03.2021 року в розмірі 21193,94 грн., інфляційні витрати з 13.03.2015 року по 12.03.2021 року в розмірі 22651,70 грн., штрафні санкції в розмірі 3814,91 грн. не входять до складу суми гарантованого відшкодування, а є компенсуючими заходами впливу на відповідача за несвоєчасну виплату гарантованого відшкодування у розмірі 40123,31 грн.

В силу наведеної позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 09.04.2020 року у справі №826/14519/18, що звільненню від сплати судового збору підлягають лише спори щодо організації виплат відшкодувань за вкладами, суд вважає, що звільненню від сплати судового збору підлягають лише вимоги стосовно визнання незаконними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати (затримки/перешкоджанні у виплаті) гарантованої суми вкладу та такими, що порушують норми ст. 24 (дискримінація) ст. 41 (гарантія права власності) Конституції України; визнання права позивача на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму (гарантовану суму відшкодування) згідно договорам банківських рахунків № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 в сумі 40123,31 грн.; зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести дані позивача до загального реєстру вкладників; стягнення з відповідача гарантовану Законом України суму відшкодування у розмірі 40123,31 грн.

Вимоги про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплатити шкоду спричинену незаконними діями Фонду (3% інфляційні витрати та моральну шкоду); стягнення з відповідача на користь позивача відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні втрати) у розмірі 22651,70 грн.; стягнення з відповідача на користь позивача відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми пеню за прострочення зобов`язання у розмірі 3 814, 91 грн., - звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист право споживачів» звільненню не підлягають.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 500000 грн., суд зазначає наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.11.2018 року при розгляді справи №761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18) зазначив, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Таким чином, пред`явлені позивачкою вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні втрати) у розмірі 22651,70 грн.; стягнення з відповідача на користь позивача відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми пеню за прострочення зобов`язання у розмірі 3 814, 91 грн. та моральної шкоди у сумі 500000 грн. підлягають оплаті судовим збором.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11350,00 грн.).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити суму судового збору у розмірі 5264,67 грн. з розрахунку 1% від суми: 22651,70 грн. інфляційних витрат + 3814,91 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми + 500000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до п.6 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Позивачем в позовній заяві не зазначено про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Згідно з ч.1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

В матеріалах справи відсутні копії позовної заяви та доданих до неї документів для відповідача та третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В матеріалах справи відсутні докази, які визначені в додатках до позовної заяви.

Відповідно до частин 1, 2 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, суд залишає подану заяву без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду, шляхом надання до суду:

- оформленої належним чином позовної заяви із зазначенням про вжиття заходів досудового врегулювання спору з копіями для відповідача та третіх осіб;

- подання засвідчених належним чином копій документів, які визначені в додатках до позовної заяви з копіями для відповідача та третіх осіб;

- документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 5264,67 грн., а у випадку збільшення позовних вимог на суму інфляційних витрат, трьох відсотків річних та моральної шкоди - доказ сплати судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11350,00 грн.) відповідно до розрахованої суми.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 248, 256 КАС України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ), третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі гаранта Конституції Президента (вул. Банкова, 11, м. Київ, 01220), третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі Національного Банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ), третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Держава Україна в особі Міністерства фінансів України (вул. Межигірська, 11, м. Київ, 04071, ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду:

- оформленої належним чином позовної заяви із зазначенням про вжиття заходів досудового врегулювання спору з копіями для відповідача та третіх осіб;

- подання засвідчених належним чином копій документів, які визначені в додатках до позовної заяви з копіями для відповідача та третіх осіб;

документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 5264,67 грн., а у випадку збільшення позовних вимог на суму інфляційних витрат, трьох відсотків річних та моральної шкоди - доказ сплати судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11350,00 грн.) відповідно до розрахованої суми, який має бути сплачений на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача, Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО), 899998, Рахунок отримувача, UA4004632, Код класифікації доходів бюджету, 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Віхрова