Справа № 1640/3222/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Гіглава О.В

22 червня 2021 р.Справа № 1640/3222/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

11.09.2018 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ТОВ «Єристівський ГЗК») звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача Полтавської митниці ДФС (правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби, далі митний орган) щодо невжиття визначених чинним законодавством заходів з виконання судових рішень у судових справах № 816/1619/16 та № 816/302/17;

- зобов`язати митний орган надати йому згідно з ч. 2 ст. 301 Митного кодексу України (далі МК України) повідомлення про суми надміру сплачених митних платежів відповідно до судових рішень у судових справах № 816/1619/16 та № 816/302/17;

- зобов`язати митний заповнити та оформити аркуш коригування за формою згідно з додатком 4 до митної декларації № 806010002/2016/201880;

- зобов`язати митний заповнити та оформити аркуш коригування за формою згідно з додатком 4 до митної декларації № 806010002/2016/202447;

- зобов`язати митний прийняти рішення про повернення надлишково сплачених митних платежів у сумах, визначених згідно ч. 2 ст. 301 МК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно не вживає визначених чинним законодавством заходів з виконання судового рішення від 26.12.2016 року по справі № 816/1619/16, що набрало законної сили 27.02.2017 року та судового рішення від 05.05.2017 року по справі № 816/302/17, що набрало законної сили 25.07.2017 року, оскільки на виконання цих рішень відповідач мав повідомити його про суми надміру сплачених ним митних платежів згідно митних декларацій № 806010002/2016/201880 від 18.08.2016 року та № 806010002/2016/202447 від 01.11.2016 року. Також, зазначив, що митний орган мав самостійно заповнити аркуш коригування за формою згідно з додатком 4 до вказаних митних декларацій. Не зважаючи на його вимоги вжити визначені законодавством заходи щодо повернення надлишково сплачених ним митних платежів, відповідач жодних дій з цього приводу не вчинив. Зазначає, що бездіяльність відповідача порушує майнові інтереси позивача на повернення надлишково сплачених митних платежів.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов Дніпровська митниця Держмитслужби вказує, що скасування карток відмов за результатами розгляду судом справ № 816/1619/16 та № 816/302/17 не може мати наслідком виникнення обов`язку у митниці внести зміни до митних декларацій та повернути надмірно стягнуті митні платежі, оскільки дані питання не були предметом розгляду вказаних справ і їх врегулювання визначено відповідними порядками відповідних нормативно-правових актів.

Також, відповідач зауважує, що судом у справах № 816/1619/16 та № 816/302/17 лише скасовані картки відмов. Водночас, ані МК України, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом з питань здійснення державної митної справи не визначений порядок (механізм) скасування картки відмови у митному оформленні та які наслідки може мати таке скасування.

Крім того, відповідач вказує, що позивачем при врегулюванні спірного питання не дотримано визначеного законом алгоритму дій. Так, спочатку товариство мало звернутися до митного органу із відповідною заявою за встановленою формою про внесення змін до митних декларацій та визначення сум надміру сплачених коштів, чого зроблено не було. Митний орган за такою заявою мав оформити аркуш коригування, що є необхідною умовою, яка передує процедурі повернення коштів. Після цього позивачем мала бути подана заява про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені. Після реєстрації такої заяви у митному органі остання мала передаватися на опрацювання до підрозділу, який перевіряє факт перерахування коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у заявника податкового боргу. Саме вже за результатами опрацювання такої заяви мав готуватися або висновок про повернення або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням. У подальшому, заява платника податку та висновок про повернення мали подаватися керівнику митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку. Після реєстрації такого висновку в журналі реєстрації висновків про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів платнику податків мали бути повернуті відповідні кошти. В спірному випадку, ТОВ «Єристівський ГЗК» зверталось до митного органу із зверненнями щодо повернення коштів, проте такі звернення товариства не відповідали вимогам Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково/або надміру сплачених сум митних платежів.

У письмових поясненнях Дніпровська митниця Держмитслужби наголосила, що за зверненням позивача було роз`яснено порядок та послідовність дій щодо можливості коригування МД та повернення коштів (лист від 09.07.2018 року № 208/10/16-70-19-01).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року частково задоволений адміністративний позов ТОВ «Єристівський ГЗК».

Так, судовим рішенням зобов`язано Полтавську митницю ДФС заповнити та оформити аркуш коригування, форму якого наведено в додатку 4 до Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2012 року № 450, до митної декларації № 806010002/2016/201880 від 18.08.2016 року та № 806010002/2016/202447 від 01.11.2016 року.

Зобов`язано Полтавську митницю ДФС надати ТОВ «Єристівський ГЗК» відповідно до частини 2 статті 301 МК України повідомлення про суми надміру сплачених митних платежів згідно з митними деклараціями № 806010002/2016/201880 від 18.08.2016 року та № 806010002/2016/202447 від 01.11.2016 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ТОВ «Єристівський ГЗК» відмовлено.

Судом проведений розподіл судових витрат стягнуто на користь ТОВ «Єристівський ГЗК» за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Судове рішення вмотивовано тим, що за умови наявності у позивача права на застосування преференційного режиму, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, та звернення до відповідача із заявами про його відновлення та заповнення і оформлення аркушів коригування, таке право поставлено відповідачем у залежність від подання позивачем заяви саме за формою згідно з додатком 3 до Постанови № 450 та не прийнято при цьому до уваги наявні заяви про оформлення відповідних аркушів коригування.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про повернення надлишково сплачених митних платежів у сумах, визначених згідно ч. 2 ст. 301 МК України, то суд дійшов висновку про їх передчасність та необґрунтованість, оскільки в листах-зверненнях позивача про повернення надлишково сплачених коштів не зазначено реквізити митних декларацій, за якими надміру сплачені суми митних платежів та не додані документи, які підтверджують суми надміру сплачених платежів.

Крім того, суд зазначив, що питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду розглядаються судом за заявою особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, в порядку статті 383 КАС України

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні вимог адміністративного позову ТОВ «Єристівський ГЗК».

Вимоги апеляційної скарги відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції зобов`язуючи митницю заповнити та оформити аркуш коригування, форму якого наведено в додатку 4 до Положення № 450, до митної декларації № 806010002/2016/201880 та № 806010002/2016/202447 не враховує пряму заборону ч. 9 ст. 269 МК України щодо самостійного внесення змін до МД, вимоги п. 33 Положення № 450, чим напряму спонукає до недотримання чинного митного законодавства та вчинення дій, що можуть кваліфікуватися як перевищення наданих митниці повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ «Єристівський ГЗК» просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що до митного поста «Кременчук» Полтавської митниці ДФС ТОВ «Єристівський ГЗК» подано митну декларацію від 16.08.2016 року № 806010002/2016/201869 (а.с. 112-114) з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: шини гумові, нові, для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121: а/шина «Michelin» 40.00 R57 XDR2 В4 Е4R ТL ** - 6 шт., пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, великогабаритні, позашляхові, малюнок протектору не типу «ялинка», з одним ущільнюючим кільцем (6 шт.). Шини призначені для великовантажних кар`єрних автосамоскидів Caterpillar 793D, вантажопідйомністю 220 тон, мають зверхглибокий протектор для кам`янистого ґрунту.

У графі 36 митної декларації декларантом вказана преференція за кодом 410, яка дозволяє сплату ввізного мита на шини за ставкою 5,8% із застосуванням сертифіката форми EUR. 1.

18.08.2016 року відповідачем прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806010002/2016/00027 із вказівкою на неможливість застосування преференційного режиму (а.с. 115-116).

З огляду на виписану картку відмови товариством з метою розмитнення вказаного товару митному органу подано нову митну декларацію від 18.08.2016 року № 806010002/2016/201880, у якій у графі 36 вказано про відсутність преференції, а в графі 47 про нарахування платежів без преференції з розрахунку 7% від вартості товару (а.с. 109-111).

Водночас, не погодившись із карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.08.2016 року № 806010002/2016/00027, ТОВ «Єристівський ГЗК» оскаржило її в судовому порядку до Полтавського окружного адміністративного суду (справа № 816/1619/16).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2016 року у справі № 816/1619/16, яка набрала законної сили 27.02.2017 року, адміністративний позов ТОВ «Єристівський ГЗК» до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки відмови задоволено та визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації Полтавської митниці ДФС від 18.08.2016 року № 806010002/2016/00027 (а.с. 173-179).

01.11.2016 року ТОВ «Єристівський ГЗК» подано електронну митну декларацію № 806010002/2016/202443 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: шини гумові, нові, для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121: а/шина «Michelin» 40.00 R57 XDR2 В4 Е4R ТL ** - 3 шт., пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, великогабаритні, позашляхові, малюнок протектору не типу «ялинка», з одним ущільнюючим кільцем (3 шт.). Шини призначені для великовантажних кар`єрних автосамоскидів Caterpillar 793D, вантажопідйомністю 220 тон, мають зверхглибокий протектор для кам`янистого ґрунту (а.с. 145-147).

У графі 36 митної декларації декларантом вказана преференція за кодом 410, яка дозволяє сплату ввізного мита на шини за ставкою 5,8% із застосуванням сертифіката форми EUR. 1.

01.11.2016 року відповідачем виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806010002/2016/00040 із вказівкою на неможливість застосування преференційного режиму (а.с. 148-149).

З огляду на виписану картку відмови товариством з метою розмитнення вказаного товару митному органу подано нову митну декларацію від 01.11.2016 року № 806010002/2016/202447, у графі 36 якої вказано про відсутність преференції, а в графі 47 про нарахування платежів без преференції з розрахунку 7% від вартості товару (а.с. 142-144).

Водночас, не погодившись із карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.11.2016 року № 806010002/2016/00040 ТОВ «Єристівський ГЗК» оскаржило її в судовому порядку до Полтавського окружного адміністративного суду (справа № 816/302/17).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2017 року у справі № 816/302/17, яка набрала законної сили 25.07.2017 року, адміністративний позов ТОВ "Єристівський ГЗК" до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки відмови задоволено, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації Полтавської митниці ДФС від 01.11.2016 року № 806010002/2016/00040 (а.с. 181-187).

05.04.2017 року за вх. №248/10 до відповідача надійшло клопотання ТОВ «Єристівський ГЗК» від 03.04.2017 року №1255/04-17, у якому останнє повідомляло митний орган про набрання законної сили постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2016 року у справі № 816/1619/16, згідно з якою визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації Полтавської митниці ДФС від 18.08.2016 року № 806010002/2016/00027. Також, позивач просив митницю вжити заходів для поновлення його законних інтересів та відновити застосування тарифних преференцій по сплаті ввізного мита на підставі сертифікату походження товару за формою EUR. 1 № 3833306 щодо 6 шин «Michelin» 40.00 R57 XDR2 В4 Е4R ТL **, які поставлені 16.08.2016 року та задекларовані 18.08.2016 року (а.с. 14-15).

За результатами розгляду клопотання відповідач листом від 04.05.2017 року за вих. №195/10/16-70-19-02 проінформував ТОВ «Єристівський ГЗК», що в адміністративному позові (справа № 816/1619/16) не розглядалося питання щодо відновлення застосування тарифних преференцій по сплаті ввізного мита на підставі сертифікату походження товару за формою EUR. 1 №3833306, тобто суд виходив лише зі змісту позовних вимог. За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо проведення митного оформлення із застосуванням тарифних преференцій по сплаті ввізного мита на підставі сертифікату про походження товару є виключною компетенцією уповноваженого органу. Скасування картки відмови від 18.08.2016 року № 806010002/2016/00027 не дає товариству можливості поновлення або продовження здійснення митного оформлення за митною декларацією щодо якої надана така відмова, оскільки згідно з ч. 2 ст. 263 МК України у разі відмови у митному оформленні товарів, подається нова митна декларація. В Полтавській митниці товариство здійснило митне оформлення товару - шини гумові «Michelin» 40.00 R57 XDR2 В4 Е4R ТL за МД від 18.08.2016 року № 806010002/2016/201880. Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2016 року у справі № 816/1619/16, жодним чином не зобов`язує Полтавську митницю ДФС здійснити відновлення застосування тарифних преференцій по сплаті ввізного митна на підставі сертифікату походження товару за формою EUR. 1 № 3833306.

18.07.2017 року позивач звернувся до ДФС України з листом № 2624/07-17 «Щодо порядку виконання рішення суду № 816/1619/16 про визнання протиправною та скасування картки відмови в митному оформленні товарів» з проханням надати консультацію з наступних питань:

- яким чином визначається необхідність виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів у зв`язку із скасуванням рішення митного органу відповідно до пункту 37 Положення про митні декларації (зі змінами від 11.01.2017);

- чи зобов`язана Полтавська митниця ДФС згідно пункту 37 Положення про митні декларації (зі змінами від 11.01.2017 року) та відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду 26.12.2016 року у справі № 816/1619/16 заповнити та оформити аркуш коригування за формою згідно з додатком 4 до митної декларації від 18.08.2016 року № 806010002/2016/201880 та повернути товариству суму зайво сплачених митних платежів (з розрахунку різниці між фактично сплаченими платежами 7% від вартості товару, та платежами, що повинні бути сплачені товариством при застосуванні преференційного режиму з розрахунку 5,8% від вартості такого товару), якщо так, то що для цього потрібно зробити товариству;

- чи повинна вага брутто товару, зазначена у графі 9 сертифікату походження товару за формою EUR. 1 відповідати вазі брутто, зазначені у митній декларації, якщо так, то якою правовою нормою чинного законодавства України це визначено (а.с. 18-19).

У відповідь на вказане звернення, листом від 10.08.2017 року № 17622/6/99-99-19-04-01-15 ДФС України роз`яснено позивачу, що для повернення сум надмірно сплачених митних платежів мають бути внесені зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування в порядку, що встановлений наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2012 року № 1145. Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом, зокрема, у разі необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу. При цьому, ДФС України зазначено, що відновлення режиму вільної торгівлі до товару (шини гумові) можливе за наявності сертифіката з перевезення товару EUR. 1, який підтверджує його походження. У зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо достовірності сертифікат з перевезення товару EUR. 1 № 3833306 від 08.07.2017 року у червні 2017 року був направлений ДФС на перевірку до митного органу Іспанії. Враховуючи зазначене, розглянути питання щодо відновлення до товару режиму вільної торгівлі в рамках Угоди і, як наслідок, повернення надміру сплачених митних платежів можливо після отримання результатів перевірки сертифіката (а.с. 21-23).

У зв`язку з набранням законної сили постановами Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2016 року у справі № 816/1619/16, якою визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації Полтавської митниці ДФС від 18.08.2016 року № 806010002/2016/00027, та від 05.05.2017 року у справі № 816/302/17, якою визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації Полтавської митниці ДФС від 01.11.2016 року № 806010002/2016/00040, ТОВ «Єристівський ГЗК» листами від 16.01.2018 року за вих. № 154/01-18 та № 155/01-18 також звернулося до ГУ ДФС у Полтавській області з вимогами:

- на підставі зазначених судових рішень заповнити та оформити аркуш коригування за формою згідно з додатком 4 до митних декларацій № 806010002/2016/202447 та № 806010002/2016/201880;

- повідомити товариство про суми надміру сплачених митних платежів, що були сплачені при декларуванні митних декларацій № 806010002/2016/202447 та № 806010002/2016/201880 з метою подальшого надання товариством відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643 заяв на повернення надмірно сплачених коштів для подальших розрахунків, як авансових платежів (передоплат) на депозитний рахунок 3734 митниці (а.с. 24-27).

Листом від 02.02.2018 року № 928/7/16-31-10-01-08 ГУ ДФС у Полтавській області направило листи-вимоги позивача від 16.01.2018 року вих.№154/01-18 та №155/01-18 за належністю до Полтавської митниці ДФС (а.с. 29).

Полтавська митниця ДФС 01.03.2018 року за результатами розгляду вказаних листів-вимог на ім`я товариства оформила лист-відповідь № 76/10/16-70-19-02, у якому вказано, що скасування карток відмови від 18.08.2016 року № 806010002/2016/00027 та від 01.11.2016 року № 806010002/2016/00040 не дає ТОВ «Єристівський ГЗК» можливості поновлення або продовження здійснення митного оформлення за митною декларацією, щодо якої надана така відмова, оскільки згідно з ч. 2 ст. 263 МК України у разі відмови у митному оформленні товарів, подається нова митна декларація. В зоні діяльності Полтавської митниці за МД від 18.08.2016 року № 806010002/2016/201880 та від 01.11.2016 року за МД № 806010002/2016/202447 було оформлено товар «шини гумові «Michelin» 40.00R57XDR2 В4 Е4R ТL» за контрактом від 16.12.2012 року № ТSТН-FPМ/2014-18-3. Судові рішення у справах № 816/1619/16 та № 816/302/17 жодним чином не зобов`язують митницю здійснити відновлення застосування тарифних преференцій по сплаті ввізного мита на підставі сертифікатів походження товару за формою EUR. 1 № А3833306 та № А3833323. Крім того, у зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо достовірності сертифікату з перевезення товару EUR. 1 №А3833306 ДФС направлено запит до митних органів Іспанії стосовно верифікації сертифікату. Після отримання результатів перевірки сертифікату митницею буде розглянуто питання щодо відновлення режиму вільної торгівлі до вказаного товару в рамках Угоди (а.с. 30-31).

22.06.2018 року позивач направив до Полтавської митниці ДФС листи-звернення вих. № 2180/06-18 та № 2181/06-18, у яких просив митний орган повернути товариству на його поточний рахунок (п/рахунок НОМЕР_1 в АТ «УкрСибБанк», МФО 351005) надлишково сплачені кошти в сумі 57.109,50 грн, в тому числі ввізне мито 43.260,92 грн, податок на додану вартість 13.848,58 грн, у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у справі № 816/1619/16, та в сумі 24.732,88 грн, в тому числі ввізне мито 20.610,74 грн, податок на додану вартість 4.122,14 грн, у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у справі № 816/302/17 (а.с. 32, 231).

У відповідь на вказані звернення листом від 09.07.2018 року вих. № 208/10/16-70-19-01 за підписом в.о. начальника Полтавської митниці ДФС Воронько В.Л. товариство проінформоване, що звернення останнього не відповідають вимогам Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643 (далі Порядок № 643). Першим етапом для повернення надміру сплачених коштів мало бути звернення до підрозділу, де здійснювалось митне оформлення, для внесення змін до митної декларації та визначення сум надміру сплачених коштів. На другому етапі повернення з державного бюджету помилкового та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені мало здійснюватися за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення, у якій зазначалися б: сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені, причини виникнення такої суми коштів, найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, напрями перерахування суми коштів; реквізити митної декларації (іншого документа, що її змінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів, та до якої додавалися б документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені. З огляду на викладене, товариство має можливість повернути надміру сплачені кошти в разі визначення достовірних сум надміру сплачених коштів в розрізі видів податків за митними деклараціями, згідно яких митні платежі перераховувались до бюджету (а.с. 35-36).

Не погодившись з наданими відповідями та вважаючи, що митний орган допускає протиправну бездіяльність щодо невжиття визначених чинним законодавством заходів з виконання судових рішень у справах № 816/1619/16 та № 816/302/17, ТОВ «Єристівський ГЗК» звернулося до суду з позовом.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 46.1. ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Частиною першою ст. 4 МК України визначено, що митна декларація - це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За приписами частин першої та третьої ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини першої ст. 258 МК України під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

Законодавцем встановлено, що платник податків може самостійно виправити помилки, що містяться у раніше поданій податковій (митній) декларації.

Згідно з частинами першою та другою ст. 269 МК України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови. Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватись лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

За змістом частини сьомої ст. 269 МК України порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 257, 260 та 269 МК України та п.п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195, п. 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 450 затверджено Положення про митні декларації (далі Положення № 450).

Пунктом 37 цього Положення встановлено, що після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом:

- подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, для сплати рівними частинами податку на додану вартість у разі надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України устаткування та обладнання на підставах, визначених Податковим кодексом України, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом;

- заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення.

Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі:

необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу;

необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов`язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету;

необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;

необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Тобто, аркуш коригування заповнюється та оформлюється, зокрема, при необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу.

Порядок оформлення аркуша коригування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 06.11.2012 року № 1145 (далі - Порядок № 1145). Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що Аркуш коригування складається у випадках, визначених пунктом 37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 450, посадовою особою митного органу, яким здійснювався випуск товарів за митною декларацією, у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня надходження до митного органу інформації про доплату (повернення) сум митних платежів або реєстрації заяви декларанта (уповноваженої особи) у митному органі. Пунктом 12 визначено порядок заповнення аркуша коригування у випадку доплати або повернення митних платежів та штрафних санкцій.

За приписами пункту 34 Положення про митні декларації, не дозволяється: внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа; внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів; внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати; внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено); внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання; внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним Кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.

Колегія суддів зазначає, що Конституцією України визначено юридичну силу закону як основного джерела права та його місце в системі нормативно-правових актів.

Відмінністю закону від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 ч. п. ч. 1 ст. 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17.10.2002 року N 17-рп (№17-рп/2002) (щодо повноважень Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються: державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною третьою ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

На підставі системного тлумачення ст. 46 Податкового кодексу України, ст.ст. 257, 267, 269 МЕ України, а також з урахуванням приписів підзаконних нормативно-правових актів, колегія суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 23.11.2020 по справі № 809/984/18) дійшла такого правового висновку: до моменту завершення митного оформлення товарів, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення декларант має право вносити зміни до митної декларації, а відмова митного органу у їх внесенні з тих підстав, що це стосується перерахунку митних платежів є протиправною. Вирішення питання перерахунку митних платежів є наслідком наявності або відсутності підстав для внесення таких змін. Відтак, при отриманні звернення декларанта або уповноваженої ним особи про внесення змін до митної декларації, митний орган може відмовити у внесені таких змін лише у разі відсутності законних підстав для їх внесення. Приписи пункту 37 Положення 450 не суперечать нормам статті 269 МК України, а визначають лише порядок внесення таких змін, в тому числі у разі необхідності повернення декларанту митних платежів. При касаційному розгляді даної справи суд касаційної інстанції відступив від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 18.10.2019 року у справі № 813/6707/14, від 06.05.2020 року у справі № 815/6006/16.

Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 (далі Порядок № 651).

Частиною 1 «Поміщення товарів у митні режими експорту, реекспорту, переробки за межами митної території України, тимчасового вивезення та поміщення українських товарів у митні режими митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі» розділу II «Заповнення граф митних декларацій», Графа 36 «Преференція» визначено, що графа заповнюється при декларуванні товарів, на які встановлено вивізне мито. У графі зазначається відповідно до класифікатора звільнень від сплати вивізного мита тризначний цифровий код пільги в обкладенні товару вивізним митом, передбаченої законодавством щодо товару, описаного в графі 31 МД і класифікованого в графі 33 МД. При відсутності відповідних пільг у графі проставляється « 000».

Судовим розглядом справ №№ 816/302/17 і 816/1619/16 установлено, що в графах 36 «Преференція» електронних митних декларацій №№ 806010002/2016/202443 і 806010002/2016/00027 декларантом ТОВ «Єристівський ГЗК» вказана преференція за кодом 410, яка дозволяє сплату ввізного мита на означені вище шини за ставкою 5,8 із застосуванням сертифіката форми EUR1.

Після відмови митного органу у митному оформлені поставленого на митну територію України товару із застосуванням вказаної преференції, ТОВ «Єристівський ГЗК» 18.08.2016 року та 01.11.2016 року подало нові митні декларації №№ /2016/201880 та /2016/202447, визначивши в деклараціях про сплату митних платежів в розмірі 7% від вартості товару.

Судом установлено, що 16.01.2018 року ТОВ «Єристівський ГЗК» зверталося до ГУ ДФС у Полтавській області із заявами, якими вимагало:

1). На підставі судових рішень по справам №№ 816/302/17 і 816/1619/16, що набули законної сили, заповнити та оформити аркуш про з коригування за формою згідно з додатком 4 до митних декларацій №№ /2016/201880 та /2016/202447.

2) Повідомити ТОВ «Єристівський ГЗК» по суму надміру сплачених митних платежів, що були сплачені при декларуванні митних декларацій №№ /2016/201880 та /2016/202447, з метою подальшого надання товариством відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643 заяви на повернення надмірно сплачених коштів для подальших розрахунків, як авансових платежів (передплат) на депозитний рахунок 3734 митниці.

Листом від 02.02.2018 року ГУ ДФС у Полтавській області скерувало звернення позивача до Полтавської митниці ДФС (т. 1, а.с. 29), а останній листом від 01.03.2018 року за № 76/10/16-7019-02 (т. 1, а.с. 30-31) фактично відмовив підприємству у задоволенні звернення від 16.01.2018 року.

Порядком оформлення аркуша коригування (Порядок № 1145) визначається порядок оформлення митним органом аркуша коригування, форму якого наведено в додатку 4 до Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.05.2012 року № 450.

Колегія суддів зауважує, що вимоги апеляційної скарги в частині, якою відповідач просить скасувати судове рішення про задоволення вимог ТОВ «Єристівський ГЗК», відповідач обґрунтовує єдиною підставою підприємство не подало до митного органу заяву по формі, встановленій додатком № 3 до Постанови № 450. В свою чергу в силу вимог ч. 9 ст. 269 МК України посадові особи органів доходів і зборів не мають права заповнювати митну декларацію, змінювати відомості, зазначені в митній декларації, крім внесення до неї відомостей, що належать до повноважень органів доходів і зборів. Враховуючі норм Положення № 1145 та Положення № 450 митниця не має права самостійно без заяви (згоди) декларанта вносити зміни до МД, шляхом створення аркуша коригування.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог адміністративного позову ТОВ «Єристівський ГЗК» в означеній частині, колегія суддів зазначає, що зміст і реквізити клопотань ТОВ «Єристівський ГЗК», у тому числі від 16.01.2018 року, фактично відповідали змісту типовій формі заяви на адресу митного органу з проханням відповідно до ст. 269 МК України надати дозвіл на внесення змін до митних декларації. Відсутніми елементами в зверненнях були: інформація про номер товару в митних деклараціях і про графи митних декларацій, які потребують змін. Хоча це, можливо, є недоліком, колегія суддів вважає, що у цій справі цей недолік не був вирішальним і достатнім для того, щоб не прийняти до уваги увесь документ, оскільки, окрім інформації, що малась в зверненнях, у розпорядженні відповідача були електронні митні декларації: №№ 806010002/2016/202443 і 806010002/2016/00027 та №№ /2016/201880 та /2016/202447, а також копії судових рішень по справах №№ 816/302/17 і 816/1619/16.

Колегія суддів також зауважує, що зазвичай формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання суб`єктом владних повноважень встановленої законодавством адміністративної процедури. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному поновленню прав особи, в даному випадку, позивача по справі, факти порушення прав якого презюміровані означеними вище судовими рішеннями.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Матеріали справи посвідчують ту, обставину, що з набранням законної сили судовими рішеннями у справах №№ 816/302/17 і 816/1619/16, відповідач свого обов`язку повідомити ТЬОВ «Єристівський ГЗК» про суми надміру сплачених митних платежів не виконав.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача в цій частині.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування судового рішення в частині, якою судом відмовлено в задоволені вимог адміністративного позову ТОВ «Єристівський ГЗК», оскільки в апеляційній скарзі такі вимоги скаржником не обґрунтовані.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58), - принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова В.А. Калиновський

Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 02 липня 2021 року.