Справа № 127/14123/21
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/158/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.,

за участю:

представника позивача: адвоката Верещака В.М.

представника відповідача: Ковальчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/14123/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.05.2021 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАН №4250909 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 23.05.2021 о 22 год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. 600-річчя, 3, керуючи автомобілем марки «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, також перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 2.3.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, прийнятою без з`ясування фактичних обставин справи.

В позовній заяві позивач зазначив, що 23 травня 2021 року після 22.00 год. він прямував зі своєю дружиною по вул. 600 річчя в м. Вінниці на автомобілі Пежо 3008, д.н.з. НОМЕР_2 . Був пристебнутий паском безпеки та коли його зупинили працівники поліції, він відстебнув його і відкрив вікно. Після цього, працівник поліції звернувся з проханням надати документи. Вказані документи були йому передані. Сержант поліції Олійник В.І. повідомив йому, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Пасок він відстебнув лише після того, як зупинив транспортний засіб, оскільки він заважав вільно рухатися. Однак, поліцейський на це не зважив та виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення.

На думку позивача постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, зокрема під час керування транспортним засобом позивач користувався паском безпеки, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, постанова складалася інспектором без врахування пояснень позивача, а докази, які б фіксували порушення правил дорожнього руху та покази свідків відсутні. Також, інспектором не було оголошено текст постанови та не роз`яснено положення ст. 307, ст. 308 КУпАП, право,порядок та строки оскарження постанови, та права, передбачені ст. 268 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 18.06.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАН №4250909 від 23.05.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 23.05.2021 по вул. 600-річчя, 1 в м. Вінниця поліцейським роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Олійником В.І. було зупинено автомобіль Пежо 3008, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в) ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33, 248 КУпАП поліцейським було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН №4250909 за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Представник відповідача зазначив, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. З огляду на вказане представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В якості доказів до відзиву додано відео, на якому зафіксовано вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Верещак В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.05.2021 поліцейським роти №4 Батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Олійником Владиславом Ігоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАН №4250909, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 23.05.2021 року о 22 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. 600-річчя, 3, керував автомобілем марки Пежо 3008, д.н.з. НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

З відеозапису вбачається, що позивач підписав постанову та отримав свій екземпляр.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським роти №4 Батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Олійником Владиславом Ігоровичем.

Згідно з частиною п`ятою статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в) ПДР України.

Згідно з пунктом 2.3 в) ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

В позовній заяві позивач зазначив, що 23.05.2021 він рухався автомобілем в м. Вінниця по вул. 600-річчя де був зупинений на вимогу інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Олійника В.І., який підійшовши до нього пояснив, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та рухався транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки. Однак, на його пояснення, про те, що він відстебнув ремінь безпеки після зупинки транспортного засобу відповідач не реагував, натомість інспектором Олійником В.І. було винесено постанову серії ЕАН №4250909, у відповідності до якої, позивач, нібито, керував транспортним засобом та був не пристебнутий ременем безпеки.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не надано жодного доказу на підтвердження не вчинення ним адміністративного правопорушення.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові ЕАН №4250909, представником відповідача надано суду компакт-диск із записом з місця події.

З відеозапису, наданого представником відповідача, чітко вбачається порушення позивачем пункту 2.3.в. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Так, рухаючись в м. Вінниці по вул. 600-річчя, керуючи автомобілем марки «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_1 , позивач був зупинений на вимогу працівників поліції. Позивачу було запропоновано надати документи та повідомлено про фіксування правопорушення. На відео чітко видно, що під час того як до автомобіля підійшли працівники поліції ОСОБА_1 сидить в автомобілі із не пристебнутим ременем безпеки. Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Під час руху в автомобілі працівників поліції, на запитання працівника поліції чуму ОСОБА_1 та його пасажир рухаються в автомобілі із не пристебнутими ременями безпеки, чітко вбачається як ОСОБА_1 неодноразово просить патрульного поліції не зазначати про це та не складати постанову про дане порушення. Інспектором було роз`яснено ОСОБА_1 права особи, яка притягується до відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП. Також, позивачу було роз`яснено право оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку. Після роз`яснення працівником поліції водію його прав, ОСОБА_1 поставив підпис на постанові та отримав її копію постанови.

Оглянувши матеріали відеозапису, судом встановлено, що ОСОБА_1 рухаючись в м. Вінниці по вул. 600-річчя, керуючи автомобілем марки «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив пункт 2.3.в. Правил дорожнього руху України. Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем є доведеним, зокрема відеоматеріалом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією частини п`ятої статті 121 КУпАП відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Пунктом 1 частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупинити транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Судом достеменно встановлено невиконання позивачем вимог пункту 2.3 в). ПДР України, а саме: рухаючись в м. Вінниці по вул. 600-річчя, позивач керував автомобілем «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною першою статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Також, частинами другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором 4 роти батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Олійником В.І .

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто патрульна поліція у своїй діяльності використовує технічні засоби як превентивний поліцейський захід з метою попередження, виявлення та фіксування правопорушень.

З оглянутого запису наданого відповідачем встановлено, що перед винесенням постанови позивачу було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, визначені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що інспектором не було оголошено текст постанови та не роз`яснено право, порядок та строки оскарження постанови, та права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки дані твердження повністю спростовуються дослідженим в суді відеозаписом, з якого встановлено, що перед винесенням постанови позивачу було роз`яснено права та обов`язки особи визначені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Позивач особисто підтвердив, що йому зрозуміло його права та зазначив, що буде оскаржувати дану постанову у суді, після чого поставив підпис на постанові та отримав її копію.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суб`єктом владних повноважень було надано суду належний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме відеозапис з місця події, з якого чітко вбачається вчинення правопорушення.

Посилання ж представника позивача стосовно того, що представник відповідача ОСОБА_3 не уповноважений представляти у суді Департамент патрульної поліції судом до уваги не приймається, оскільки як вбачається з наданої суду Довіреності №25712/41/3/01-2020 від 29 грудня 2020 року, Департамент патрульної поліції (Довіритель) відповідно до вимог законодавства уповноважив ОСОБА_3 , юрисконсульта сектору правового забезпечення управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, представляти та/або захищати права та законні інтереси Довірителя і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції) та інтереси посадових осіб Довірителя в усіх державних органах, установах та організаціях, органах нотаріату, прокуратури, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, у Вищій раді правосудця, судах (усіх судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів») при розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення, а також перед іншими юридичними та фізичними особами з усіх питань, які виникають у Довірителя, з усіма правами, які надані чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи та копії документів.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст. ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 143, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії ЕАН №4250909 від 23.05.2021, винесену поліцейським Управління патрульної поліції у Вінницькій області Олійником Владиславом Ігоровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: