Справа № 420/8441/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8441/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

21.05.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 05.03.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області Розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 05.03.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.03.2021 року відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», ОСОБА_1 з електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, направлено інформаційний запит про надання інформації про кількість рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, визнаних судами у 2019-2020 роках протиправними. А також інформацію про номера справ, за якими рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вказаний вище період визнані судами протиправними, але не були оскаржені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Проте, як стверджує позивач, відповідь позивачу не надіслана, чим фактично відмовлено у праві на отримання публічної інформації.

Зважаючи на вищевикладене та з посиланням на положення ст.1, ст.3, ст.5, ст.12, п.1 ч.1 ст.13, ст.14, ст.19, ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», п.10.3 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016 року, позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 05.03.2021 року.

Ухвалою суду від 26.05.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Судом вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

04.06.2021 року (вх.№29214/12) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що в зв`язку з тим, що запит надійшов на електронну адресу Головного управління 05.03.2021 року, то граничним строком для надання відповіді з урахуванням вихідних та святкових днів було 15.03.2021, оскільки 05.03.2021 це була п`ятниця, 06.03.2021 та 07.03.2021 це були вихідні дні (субота та неділя), 08.03.2021 був святковий день, а 13.03.2021 та 14.03.2021 були вихідні дні (субота та неділя).

Відповідач вказує, що Головним управлінням з дотриманням строків визначених ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та вимог діловодства, 15.03.2021 за вих. № 1500-0801-8/30269 була надіслана відповідь на запит позивача з наданням інформації розпорядником якої є Головне управління на електронну адресу яка була зазначена у запиті.

З урахуванням вищевикладеного, на думку відповідача, з боку Головного управління не було допущено порушень норм чинного законодавства, та зважаючи на те, що позивачем не доведено факту протиправності дій, які мають вираз у не розгляді інформаційного запиту та не надання запитуваної інформації, а отже й відсутні законі підстави для визнання протиправними дії Головного управління та зобов`язання розглянути запит повторно.

Як вказано у відзиві, з урахуванням того, що основна форма провадження діловодства у головному управлінні є електронна, позивачу була направлена вiдповiдь в електронній формі із застосуванням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної печатки та кваліфікованої електронної позначки часу. Враховуючи вищевикладене, твердження позивача з приводу того, що головним управлінням відповідь не була надана не відповідає дійсності, а тому позовні вимоги про визнання дій Головного управління протиправними та зобов`язання Головного управління розглянути інформаційний запит повторно не підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

02.07.2021 року (вх.№ 35005/21) від позивача до суду надійшли заперечення.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

05.03.2021 року ОСОБА_1 з електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на електронну адресу () Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, направив інформаційний запит про надання інформації про кількість рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, визнаних судами у 2019-2020 роках протиправними. А також позивач просив надати інформацію про номера справ, за якими рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вказаний вище період визнані судами протиправними, але не були оскаржені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у відповідь на запит позивача 15.03.2021 складено листа за вих. № 1500-0801-8/30269 «Щодо розгляду інформаційного запиту» (а.с.20), яким повідомлено, що кількість рішень Головного управління, визнаних судами у 2019,2020 роках протиправними, Головним управлінням не обліковується. Тому, вказано у листі, відповідач надає інформацію щодо прийняття рішень на користь позивачів у суді першої інстанції, де відповідачем або третьою особою виступає Головне управління (з урахуванням незакінчених проваджень на початок звітного року):

- у 2019 року - 971;

- у 2020 року - 3973.

Також, у листі вказано, що інформація щодо номерів судових справ, відповідно до вимог Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22.12.2005 № 3262 - IV, міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Судові рішення, внесені до згаданого Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Копію вказаної відповіді надіслано відповідачем засобами електронної пошти на адресу позивача, яка визначена ним у запиті, а саме « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.19).

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 05.03.2021 року, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст. 5 вказаного Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Статтею 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Згідно ч.ч.1,2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частин 1-4 ст.21 Закону № 2939-VI інформація на запит надається безкоштовно.

У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Таким чином, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані із копіюванням документів понад встановлений обсяг.

Як вже встановлено судом копію запиту позивача отримано відповідачем 05.03.2021 року.

З урахування вихідних та святкових днів у березні 2021 року, останнім днем для надання відповідачем відповіді на запит позивача було 15.03.2021 року.

Таким чином лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вих. № 1500-0801-8/30269 «Щодо розгляду інформаційного запиту» складено у відповідь на запит позивача з дотриманням строків, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Суд зазначає, що предметом перевірки при розгляді даної адміністративної справи не є зміст відповіді відповідача на запит ОСОБА_1 .

При розгляді даної адміністративної справи судом вставлено, що запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 05.03.2021 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та у відповідь на нього складено листа за вих. № 1500-0801-8/30269.

Таким чином, під час розгляду даної адміністративної справи судом не встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області вчинено дії щодо не розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 05.03.2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, з урахуванням підстав звернення позивача до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 05.03.2021 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 05.03.2021 року

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 05.03.2021 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 05.03.2021 року - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Суддя С.М. Корой

.