Справа № 766/9020/21
Суддя: Войцеховська Я. В.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/9020/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.,

секретар судового засідання Ференц А.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР УПП в Херсонській області, ДПП, старшого лейтенанта поліції Десна Дениса Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Представник позивача в червні 2021 року звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 № 252336 від 26.05.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.05.2021 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП за те, що він, будучи посадовою особою відповідальною за утримання вулично-шляхових мереж в м.Херсоні, не вжив своєчасних заходів із ліквідації вибоїн за адресами : м.Херсон вул.Миколаївське шосе, 26-а, вул. Привокзальна між будинками 18 та 20 , чим порушив п.1.5 Правил дорожнього руху, правила, норми та стандарти утримання автодоріг, передбачені п.п.3.1.1. ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», ст.12 Закону України «Про дорожній рух».

Із зазначеною постановою позивач не погоджується, вважає, що вона підлягає скасуванню з наступних підстав.

Оскаржувана постанова не містить даних, а також до неї не долучені документи, які б свідчили, зокрема, про факт реєстрації та дію у м. Херсоні юридичної особи КП «Міське дорожнє управління» ХМР, як підприємства комунальної власності міської територіальної громади станом на 26.05.2021 р. Крім того, не надано жодного доказу на підтвердження факту зайняття посади ОСОБА_1 в КП «Міське дорожнє управління» ХМР, не встановлено його коло повноважень на посаді директора КП «МДУ» ХМР, обсяг його обов`язків щодо утримання вулично-шляхових мереж м.Херсона. Таким чином, відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення

Всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до постанови про накладення адміністративного стягнення не долучено відповідні заміри та схему обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи. Правопорушення було зафіксовано в акті 19.05.2021, а оскаржувана постанова всупереч вимогам пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції винесена пізніше - 26.05.2021. Акт, який було додано до постанови не відповідає вимогам до його заповнення. Зокрема, до Акту не внесені відомості «посада, П.І.Б. представника підрозділу з експлуатації доріг». Підпис позивача про ознайомлення з вказаним Актом обстеження відсутній.

Крім того, позивачу не було повідомлено дату, коли буде розглядатись справа з приводу накладення адіміністративного стягнення, справа розглянута не на місці вчинення правопорушення, що унеможливило реалізацію позивачем прав, регламентованих статтею 268 КУпАП

Ухвалою суду від 03.06.2021 відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

Позивач та його представник в судове засідання за викликом суду не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримав.

Від представника відповідачів на адресу суду надійшов письмовий відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що факт вчинення праопорушення підтверджується актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19.05.2021 та фото таблицею до нього. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб КП «Міське дорожнє управління» Херсонської міської ради зареєстровано 21.09.1999, номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи відсутній. Факт перебування позивача на посаді директора КП «МДУ» ХМР підтверджується відповіддю на запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією наказу № 88-п від 20.07.2020, який доданий позивачем до позову. Тому, позивач, як особа яка є директором підприємства, є відповідальною особою за утримання в належному стані, виконання поточного та капітального ремонту доріг міста.

До відзиву надано диск з фотознімками.

01.07.2021 року на адресу суду надано відповідь на відзив в якому представник позивача зазначає, що надані відповідачем документи не є належно засвідченими та не відповідають вимогам ст. 94 КАС України, а тому не можуть вважатись допустимими доказами у даній справі.

Під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.05.2021 р. не додавалось, про що також зазначено в графі «до протоколу додається», жодного документу на підтвердження існування юридичної особи - Комунального підприємства «Міське дорожнє управління» Херсонської міської ради, на підтвердження повноважень ОСОБА_1 як посадової особи цієї юридичної особи, а також жодного фотознімку з доказами вчинення правопорушення. Додана до відзиву фототаблиця із зображенням дорожнього покриття не містить будь-яких ідентифікуючих ознак, як-то назва, номер, адреса розташування тощо.

Крім того відзив на позовну заяву підписаний представником за довіреністю - юрисконсультом сектору правового забезпечення УПП в Херсонській області ДПП Павлюк А.О., на підтвердження повноважень представника додана копія довіреності, засвідчена начальником Департаменту патрульної поліції Жуковим Є.О. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Павлюк А.О. не відноситься до переліку осіб, які можуть вчиняти дії від імені Департаменту патрульної поліції в порядку самопредставництва.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

З копії постанови серії ДП18 №252336 від 26.05.2021 року, винесеною Інспектором БДР Управління патрульної поліції у Херсонській області вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн. В оскаржуваній постанові вказується, що позивач 19.05.2021 року об 12-31 год. будучи посадовою особою відповідальною за утримання вулично-шляхових мереж в м.Херсоні, не вжив своєчасних заходів із ліквідації вибоїн за адресами : м.Херсон вул.Миколаївське шосе, 26-а, вул. Привокзальна між будинками 18 та 20 , чим порушив п.1.5 Правил дорожнього руху, правила, норми та стандарти утримання автодоріг, передбачені п.п. 3.1.1. ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», ст.12 Закону України «Про дорожній рух».

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

Відповідно до положень статті 24 Закону № 3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Розділом 3 Державного стандарту України 3587-97 «Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 31 липня 1997 року №441, (далі - ДСТУ 3587-97) передбачено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно матиосідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно.

Пункт 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінетом Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 передбачає, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Аналіз наведених норм свідчить, що об`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Водночас, фактично єдиним доказом наявності факту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП виступає Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19.05. 2021 року.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19.05.2021 року, суд вважає його неналежним, недопустимим доказом, складеним всупереч встановленої чинним законодавством процедури з огляду на викладене.

Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція №1395), відповідно до пункту 3 розділу ІІ якої при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3)перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4)пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Необхідно також зазначити, що форма Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі затверджено додатком №2 до Інструкції №1395, проте наявний в матеріалах справи Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від складений не за встановленою чинним законодавством формою.

Відповідно до Додатку 3 Наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» при проведенні обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та складенні відповідного акту необхідною є також присутність представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

Всупереч вимогам Інструкції №1395, до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі не додано відповідних замірів та схем, які б підтверджували факт пошкодження шляхів. Суд наголошує, що відсутність відповідних замірів, схем, що прямо передбачено Інструкцією №1395, свідчить про недопустимість Акту як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що його не було повідомлено про дату, коли буде розглядатись справа з приводу накладення адміністративного стягнення, що відповідачем не спростовано.

до пункту 1 Акту обстеження ділянок доріг за адресами м.Херсон вул.Миколаївське шосе, 26-а, вул. Привокзальна 18,20 , не внесені відомості «посада, П.І.Б. представника підрозділу з експлуатації доріг». Підпис позивача про ознайомлення з вказаним Актом обстеження відсутній, крім того Акт не містить підписів організацій, що здійснюють забезпечення експлуатаційного стану ділянки автодороги.

Правопорушення було зафіксовано в акті 19.05.2021 року, а оскаржувана постанова всупереч вимогам пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції винесена пізніше - 26.05.2021.

Окрім того, суд критично ставиться до часу обстеження ділянок доріг , адже зі змісту вказаного акту вбачається, що обстеження було розпочато о 12 год. 31 хв., а закінчено о 12 год. 53 хв, тобто тривало 22 хв. при цьому обстежено було 2 ділянки за різними адресами.

Окрім цього, до акту не додано достатніх належних та допустимих доказів того, що позивач є посадовою особою, яка відповідальна за дотримання правил, норм та стандартів ДСТУ 3587-97, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні доріг, а відтак є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП в даному випадку.

За таких умов, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у посадової особи відповідача були відсутні об`єктивні докази, що безумовно підтверджують факт порушення позивачем ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, у даному спорі саме управління патрульної поліції, має довести правомірність та законність прийнятої постанови.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 24 липня 2019 по справі № 161/10598/16-а, від 17 липня 2019 року по справі № 295/3099/17, від 07 серпня 2019 року по справі № 754/10826/16.

Додана до відзиву фототаблиця із зображенням дорожнього покриття не містить будь-яких ідентифікуючих ознак, як-то назва, номер, адреса розташування тощо, зображення не містять назви, дати складання, в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію правопорушення, а тому ці фотознімки не мають ознак офіційного документу.

Суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 252336 від 26.05.2021 р. не додавалось, про що також зазначено в графі «до протоколу додається», жодного документу на підтвердження здійснення відповідних замірів та схем, які б підтверджували факт пошкодження шляхів, фототаблиць із зображенням дорожнього покриття.

Крім того суд критично відноситься та вважає недопустими в силу ст. 74 КАС України відзив з додатками надані юрисконсультом сектору правового забезпечення УПП в Херсонській області ДПП Павлюк А.О., так як документи, що підтверджують повноваження представника не відповідають вимогам ст. 59 КАС України.

Разом з тим суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність інформації з приводу існування юридичної особи - Комунального підприємства «Міське дорожнє управління» Херсонської міської ради та підтвердження повноважень ОСОБА_1 , як посадової особи цієї юридичної особи та предмет діяльності підприємства , оскільки така інформаціє є загальнодоступною та міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуті підприємства, крім того в матеріалах справи наявна копія наказу № 88-п від 20.07.2020 про початок виконання обов`язків директора КП «Міське дорожнє управління» Херсонської міської ради ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких інших об`єктивних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП, відповідачем не надано.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, є недоведеним.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

Суд приходить до висновку, що відповідачем достатніми та достовірними доказами не підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та як наслідок, правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову потрібно визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.19,62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 6-10, 72, 76-77, 90, 122,159, 229, 238, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР УПП в Херсонській області, ДПП, старшого лейтенанта поліції Десна Дениса Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії ДП18 № 252336 від 26.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 гривень - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 01.07.2021 року