Справа № 200/5023/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 р. Справа№200/5023/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.10.20202 у справі № 440/1908/20 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору у розмірі 5255 грн. 00 коп. На виконання прийнятого рішення Донецьким окружним адміністративним судом 05.11.2020 р. видано два виконавчі листи - про зобов`язання вчинити дії та стягнення судового збору. Виконавчий лист від 05.11.2020 р. про стягнення з ГУ ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань витрат зі сплати судового збору у розмірі 5255 грн. 00 коп. було направлено для виконання до Головного управління Державної казначейської служби. Листом № 04-15/975 від 10.03.2021 р. «Про повернення виконавчого документу» Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області надало відповідь про те, що відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, та у зв`язку із тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», а саме в регулятивній частині рішення відсутні відомості щодо стягнення коштів на користь стягувача. Зазначає, що такої підстави для повернення виконавчого документу, як відсутність в резулятивній частини рішення відомостей про стягувача Закон «Про виконавче провадження» не містить. Виконавчий лист від 05.11.2020 р. виданий у справі № 440/1908/20 з ГУ ДПС у Донецькій області витрат зі сплати судового збору у розмірі 5255 грн. 00 коп. повністю відповідає вимогам ст. 4 Закону «Про виконавче провадження». Зокрема у виконавчому листі чітко ідентифіковано особи стягувача та боржника, чітко, у відповідності з рішенням зазначена резолютивна частина з кого стягнути кошти та хто є стягувачем. А тому доводи відповідача про необхідність зазначення у резолютивній частині слів «про стягнення коштів саме на користь стягувана» окрім того що він чітко зазначений в розділі «Стягувач:» є безпідставним та протиправними. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову. В обґрунтування заперечень вказує, що у резолютивній частині виконавчого листа зазначено лише боржника, а відомості про стягувана відсутні, у зв`язку з чим Головне управління не має можливості виконати рішення суду по справі №440/1908/20, оскільки у резолютивній частині виконавчого листа відсутня інформація щодо відомостей про стягувана у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Стосовно твердження позивача, що закон не містить таких підстав для повернення як «резолютивна частина рішення, що зазначена у виконавчому документі помилково не містить відомості щодо стягнення коштів на користь стягувача» необхідно зауважити, що цією фразою Головне управління для прискорення виконання судового рішення лише намагалося роз`яснити стягувану чому повертається виконавчий документ. Щодо підстави повернення, то відповідну відмітку зроблено на виконавчому листі по справі №440/1908/20, а саме пп.1 п.9. Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 N9845 (далі Порядок) - орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження ".

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року було відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 27.05.2021року.

27 травня 2021 року судове засідання було відкладено на 29 червня 2021 року.

Представники позивача, відповідача належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання, до суду не з`явились.

А тому згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 р. у справі № 440/1908/20 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 р. скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області (87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) скасувати та виключити з інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг з орендної плати за земельну ділянку державної і комунальної власності в сумі 21263 грн . 24 коп. (двадцять одна тисяча двісті шістдесят три гривні 24 копійки) та стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору у розмірі 5255 грн. 00 коп. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок)»

На виконання прийнятого рішення Донецьким окружним адміністративним судом 05.11.2020 р. видано два виконавчі листи - про зобов`язання вчинити дії та стягнення судового збору.

Виконавчий лист від 05.11.2020 р. про стягнення з ГУ ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань витрат зі сплати судового збору у розмірі 5255 грн. 00 коп. було направлено для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області у відповідності до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Листом № 04-15/975 від 10.03.2021 р. «Про повернення виконавчого документу» Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області повернуло виконавчий документ без виконання.

Підставою для повернення виконавчого документу стало те, що резолютивна частина рішення не містить відомості стягувача.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (стаття 6 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року N 215 (далі - Положення), Держказначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з пунктом 3 Положення основними завданнями Держказначейства є: 1) реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів; 2) внесення на розгляд міністра фінансів України пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах.

Пунктом 9 Положення передбачено, що Держказначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (далі - Порядок № 845) цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до пп.1 п.9. Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 N9845 (далі Порядок) - орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження ".

Згідно ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Аналіз наведеного припису Закону дає підстави для висновку про те, що зазначення даних стягувача та боржника є обов`язковою умовою для виконавчого документа.

Як вбачається з виконавчого листа від 05.11.2020 р. виданого Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ГУ ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань витрат зі сплати судового збору у розмірі 5255 грн. 00 коп., в ньому зазначені всі реквізити та інформація, які передбачені ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі інформація про стягувача.

Суд зазначає, що приписи Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають зазначення даних стягувача саме у резулятивній частині виконавчого документа.

Тому доводи відповідача про необхідність зазначення у резолютивній частині інформацію про стягувача суд вважає помилковими.

А відтак суд приходить до висновку що дії Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області по відмові Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у виконанні рішення суду та поверненні виконавчого документу - протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. відповідно до платіжного доручення №215 від 16.04.2021 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246,250,295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області () по відмові Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконанні рішення суду та поверненні виконавчого документу - протиправними.

Стягнути з Державної казначейської служби України у Донецькій області () на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 904 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

Повний текст рішення складено 02 липня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка