Справа № 160/7125/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/7125/20
(суддя Дєєв М.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 160/7125/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 30.06.2020 року звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива інвестмент» згідно з яким, просить стягнути податковий борг з ТОВ «Перспектива інвестмент» на користь державного бюджету в сумі 12501351,11 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

В обґрунтування своїх вимог позивач за первісним позовом зазначив, що в інтегрованих картках платника податків ТОВ Перспектива інвестмент, станом на дату звернення до суду, обліковується податковий борг в сумі 12501351,11 грн., в тому числі по орендній платі з юридичних осіб в сумі 12206371,02 грн., по податку на нерухоме майно в сумі 277419,13 грн., який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахованих платником самостійно та контролюючим органом. Також, вказано, що товариство не погашає в добровільному порядку податковий борг, у зв`язку з чим позивач за первісним позовом просив задовольнити позовні вимоги.

ТОВ «Перспектива інвестмент» 05 серпня 2020 року звернулось до суду з зустрічним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, згідно з яким, з урахуванням уточнень просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 10 604 293,32 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 7 069 528,88 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 3534764,44 грн.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ТОВ Перспектива інвестмент зазначило, що відповідачем за зустрічним позовом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Перспектива інвестмент з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельні ділянки, що перебувають в користуванні ТОВ Перспектива інвестмент на підставі укладених договорів оренди землі: площею 2,4709 (кадастровий номер :03:328:0211), площею 0,5300 (кадастровий номер :03:328:0152), площею 0,0674 (кадастровий номер :03:328:0148), площею 0,0345 (кадастровий номер :03:328:0151), площею 0,1969 (кадастровий номер :03:329:0010) за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року, за результатами якої складено акт перевірки на підставі, якого прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2019 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 10604293,32 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 7069528,88 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 3534764,44 грн. Позивач за зустрічним позовом вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення, є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає чинному законодавству та прийняте на підставі хибних висновків, до яких дійшов відповідач за зустрічним позовом в ході проведення перевірки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд стягнув з ТОВ «Перспектива інвестмент» () на користь Державного бюджету податковий борг в сумі 318006,21 грн. (триста вісімнадцять тисяч шість гривень двадцять одну копійку) шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

В іншій частині вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відмовив.

Зустрічний позов ТОВ «Перспектива інвестмент» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнив.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 21.02.2019 року, яким ТОВ «Перспектива інвестмент» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 10604293,32 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 7069528,88 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 3534764,44 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що після передачі та фактичного прийняття будинку на баланс відповідного ОСББ, згідно з відповідними актами приймання-передачі житлового комплексу, ТОВ «Перспектива інвестмент» не є землекористувачем та не несе обов`язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку, права на яку віднесено до спільного майна багатоквартирного будинку, в якому створено відповідне ОСББ.

Крім того, суд зазначив, що користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначену у Витягу на момент складання податкової звітності та не може нести відповідальність за правильність її обчислення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Дніпропетровській області оскаржило його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог за зустрічним позовом та в частині незадоволених позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та прийняти нове рішення, яким у задоволені зустрічного позову відмовити повністю, а позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає щодо земельної ділянки кадастровий номер:

:03:528:0211, що відповідач є платником орендної плати за земельну ділянку, оскільки перехід права користування на неї не відбувся у зв`язку з відсутністю реєстрації відповідного права;

:03:328:0147 та :03:328:0152, що відповідач є платником орендної плати за земельну ділянку, до 17.05.2017 р., оскільки перехід права користування на неї не відбувся, оскільки він відбувається лише з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили,

:03:329:0010, що відповідач є платником орендної плати за земельну ділянку, до 16.03.2017 р., оскільки перехід права користування на неї не відбувся, оскільки він відбувається лише з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили, тому висновок суду першої інстанції відносно того, що договори оренди земельних ділянок вважаються розірваними з моменту передачі об`єктів нерухомості на баланс відповідного ОСББ згідно з актів приймання-передачі житлових комплексів є помилковим.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що на час подання декларацій за 2016р. та 2017 р. витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не існувало, а тому вони не могли бути враховані товариством при розрахунку розміру орендної плати за землю, позивач не погоджується та зазначає, що хоча у затвердженій Порядком № 489 формі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не передбачено зазначення «станом на», проте і жодним нормативно-правовим актом не передбачено заборону формування витягів з зазначенням певного періоду.

Представник відповідача протягом розгляду справи не спростовував та не заперечував достовірність та правильність даних, що містяться у цих витягах.

У разі незгоди відповідача із правильністю визначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки у витягах, він мав право оскаржити дії органу Держгеокадастру щодо їх формування у встановленому законом порядку, проте не зробив цього.

Крім того, суд першої інстанції не залучив ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області до участі у справі в якості третьої особи.

Судом першої інстанції помилково надано лише оцінку правомірності дій податкового органу, а не підставам та правильності декларування орендної плати відповідачем.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представників відповідача, які заперечували щодо її задоволення, пояснення представника третьої особи, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що в інтегрованих картках платника податків ТОВ Перспектива інвестмент обліковується податковий борг в сумі 12501351,11 грн., в тому числі по орендній платі з юридичних осіб у сумі 12206371,02 грн. по податку на нерухоме майно в сумі 277419,13 грн., який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахованих платником самостійно та контролюючим органом.

Податковий борг по орендній платі з юридичних осіб нарахований контролюючим органом на підставі:

- податкової декларації № від 16.02.2018 року терміном сплати 30.07.2018 року- 30.12.2018 року в сумі 20307,54 та за 30.01.2019 року у сумі 3384,64 грн. (сума зменшена за рахунок переплати у розмірі 836,06 грн.);

- податкового повідомлення-рішення №005481404 від 21.02.2019 року у сумі 7069528,88 грн., штрафні санкції у сумі 3534764,44 грн. та відповідно до п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України здійснено нарахування пені у сумі 1579051,58 грн.;

- податкового повідомлення рішення № від 08.04.2019 року в сумі 170,00 грн.

Податковий борг по податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) нарахований на підставі:

- податкової декларації № від 14.02.2018 року терміном сплати 29.07.2018 року-29.01.2019 року у загальній сумі 378999,65 грн. (сума зменшена за рахунок переплати в сумі 831,47 грн.);

- зменшено платником самостійно податкова декларація № від 28.08.2018 року термін сплати 28.08.2018 року - 29.01.2019 року у загальній сумі 109237,57 грн.;

- податкового повідомлення рішення № від 20.12.2018 року в сумі 1833,71 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2018 року в сумі 5461,88 грн.; - нараховано пені відповідно до п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України в сумі 1292,93 грн.

Податковий борг по податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) нарахований на підставі:

- податкової декларації № від 14.02.2018 року термін сплати 29.10.2018 року -29.01.2019 року у сумі 20329,32 грн. (сума зменшена за рахунок переплати на особовому рахунку в сумі 327,84 грн.);

- зменшено платником самостійно за рахунок податкової декларації № від 19.11.2018 року термін сплати 29.01.2019 року в сумі 2685,44 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2018 року в сумі 242,26 грн.; - нараховано пені в сумі 2,66 грн.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України Головне управління ДПС у Дніпропетровській області направлено відповідачу податкову вимогу форма Ю №88944-17 від 13.08.2018 року.

Податковий борг в добровільному порядку не сплачено.

Крім того, судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Перспектива інвестмент з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельні ділянки, що перебувають в користуванні ТОВ Перспектива інвестмент на підставі укладених договорів оренди землі: площею 2,4709 (кадастровий номер :03:328:0211), площею 0,5300 (кадастровий номер :03:328:0152), площею 0,0674 (кадастровий номер :03:328:0148), площею 0,0345 (кадастровий номер :03:328:0151), площею 0,1969 (кадастровий номер :03:329:0010) за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року, за результатами якої складено акт перевірки №72886/04-36-14-04/31850716 від 14.12.2018 року.

Згідно з висновками акта перевірки №72886/04-36-14-04/31850716 від 14.12.2018 року перевіркою було встановлено, наступні порушення:

- п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1, п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Соборного району за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року на 7069528,88 грн., в тому числі за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на суму 326739,95 грн. за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року на суму 3450350,53 грн. та за період 01.01.2018 року по 30.09.2018 року на суму 3292438,40 грн.

На підставі висновків цього акта відповідачем було прийнято оскаржуване у зустрічній позовній заяві податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 10604293,32 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 7069528,88 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 3534764,44 грн.

Відповідно до п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України податковим органом здійснено нарахування пені у сумі 1579051,58 грн.

Позивач за зустрічною позовною заявою вважає, що вищевказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стягнення податкового боргу та правомірність, обґрунтованість оскарженого за зустрічним позовом рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення на суму 10604293,32 грн.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

За змістом пп. 14.1.72 та 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Пунктом 270.1 ст. 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Статтею 288 Податкового кодексу України врегульовано питання орендної плати. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території;

не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Крім того, положеннями ст. 289 ПК України врегульовано питання індексації нормативної грошової оцінки земель. Так, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

В силу п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 287.7 ст. 287 ПК України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 ПК України).

Статтею 1 Закону України Про оренду землі встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 6 Закону України Про оренду землі встановлено, що орендарі набувають права оренди на земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частиною 5 ст. 6 Закону України Про оренду землі визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 30 Закону України Про оренду землі, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Частиною 2, 3 ст. 31 Закону України Про оренду землі встановлено, що Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи наступні обставини.

Так, між Дніпровською міською радою та ТОВ Перспектива інвестмент було укладено наступні договори оренди:

- договір оренди земельної ділянки від 17.10.2008 року терміном на 15 років, згідно з яким ТОВ Перспектива інвестмент прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,4709 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:328:0211);

- договір оренди земельної ділянки від 13.12.2007 року терміном на 15 років згідно з яким ТОВ Перспектива інвестмент прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,5300 г., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :03:328:0152);

- договір оренди земельної ділянки від 08.04.2005 року терміном на 15 років, згідно з яким ТОВ Перспектива інвестмент прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,4784 га (площа частки за яку справляється орендна плата становить 98,51% або 0,4713 га), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :03:328:0147);

- договір оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року терміном на 15 років, згідно з яким ТОВ Перспектива інвестмент прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0345 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :03:328:0151);

- договір оренди земельної ділянки від 08.04.2005 року терміном на 15 років, згідно з яким ТОВ Перспектива інвестмент прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0674 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :03:328:0148);

- договір оренди земельної ділянки від 24.06.2010 року терміном на 15 років, згідно з яким ТОВ Перспектива інвестмент прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1969 га (площа частки, за яку справляється орендна плата, становить 95,26% або 0,1875 га), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , (кадастровий номер :03:329:0010).

Щодо земельної ділянки площею 2,4709 га (кадастровий номер :03:328:0211), встановлено та не заперечується сторонами, що цільове використання земельних ділянок відповідно до п. 1.2 Договору оренди землі від 17.10.2008 року - (УКЦВЗ) 1.9 (житлові, житлово-будівельні, гаражно- і дачно-будівельні кооперативи). 09.12.2016 року було зареєстровано ОСББ Амфітеатр, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ОСББ Амфітеатр та що також не оспорюється учасниками цієї справи. Також, в матеріалах справи наявні копії актів приймання-передачі багатоквартирного будинку та інших допоміжних приміщень на баланс створеного ОСББ Амфітеатр.

Щодо земельних ділянок площею 0,4784 га (кадастровий номер - :03:328:0147), площею 0,5300 га (кадастровий номер - :03:328:0152), встановлено та не заперечується сторонами, що цільове використання земельних ділянок відповідно до п. 1.2 Договорів оренди землі від 13.12.2007 року та від 08.04.2005 року - (УКЦВЗ) 1.13.2 (житлова забудова і комерційне використання). 23.06.2016 року було зареєстровано ОСББ Дніпровські Вежі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017 року у справі №904/10450/16 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Перспектива інвестмент до відповідача: Дніпропетровської міської ради, за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дніпровські вежі про розірвання договорів оренди землі, яке залишено в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 року, вирішено:

- розірвати договір оренди землі (за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:328:0147) від 08.04.2005 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Перспектива інвестмент та Дніпропетровською міською радою, за реєстром № 2196, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, та зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 05.05.2005 року за № 25;

- розірвати договір оренди землі (за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:328:0152) від 13.12.2007 року укладений між ТОВ Перспектива інвестмент та Дніпропетровською міською радою, за реєстром № 2916, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, та зареєстрований у ДМВ ДРФ Центра ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.01.2008 року за № 12.

Щодо земельної ділянки площею 0,1969 га (кадастровий номер-:03:329:0010) встановлено та не заперечується сторонами, що цільове використання земельної ділянки відповідно до п. 1.2 Договору оренди землі від 24.06.2010 року - (УКЦВЗ) 1.9 (житлові, житлово-будівельні, гаражно- і дачно- будівельні кооперативи). 24.09.2015 року було зареєстровано ОСББ Бельведер Шаумяна, 10.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2017 року у справі №904/10451/16 за позовом ТОВ Перспектива інвестмент до Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Бельведер Шаумяна, 10 про розірвання договору оренди землі, яке залишено в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 року, вирішено:

- розірвати договір оренди землі (за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :03:329:0010) від 24.06.2010 року, укладений між ТОВ Перспектива інвестмент та Дніпропетровською міською радою, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим номером 1297 та зареєстрований у Державному реєстрі земель за №19 від 30.06.2010 року.

Відповідно до Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та ст. 382 ЦК України власники квартир багатоквартирного будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок, належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, віднесено до спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 Земельного кодексу України у разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновком суду першої інстанції щодо того, що Податковий кодекс України пов`язує обов`язок внесення орендної плати саме з наявністю факту користування земельною ділянкою.

При цьому судом першої інстанції обґрунтовано враховано те, що, у вищевказаному рішенні від 17.05.2017 року у справі №904/10450/16, суд дійшов наступного висновку: Враховуючи, що в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , створено ОСББ Дніпровські вежі, яке фактично прийняло будинок на баланс згідно акту приймання-передачі житлового комплексу від 10.08.2016 року, в силу приписів п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до спільного майна багатоквартирного будинку належать також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що власником житлового комплексу залишається позивач.

Також, у вищевказаному рішенні від 16.03.2017 року у справі №904/10451/16, суд дійшов наступного висновку: Враховуючи, що в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_4 , яке просило передати технічну документацію на вказаний будинок (рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2016 року у справі №904/1324/16) та фактично прийняло будинок на баланс згідно акту приймання-передачі житлового комплексу від 30.06.2016 року, в силу приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку до спільного майна багатоквартирного будинку належать також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що власником житлового комплексу залишається позивач.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що після передачі та фактичного прийняття будинку на баланс відповідного ОСББ згідно з відповідними актами приймання-передачі житлового комплексу, ТОВ Перспектива інвестмент не є землекористувачем у зв`язку з припиненням користуванням земельною ділянкою та не несе обов`язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку, права на яку віднесено до спільного майна багатоквартирного будинку, в якому створено відповідне ОСББ.

Щодо доводів позивача відносно того, що перехід права користування на частину земельних ділянок не відбувся у зв`язку з відсутністю реєстрації відповідного права, оскільки він відбувається лише з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору та податковий обов`язок позивача не припинився, оскільки договори оренди земельної ділянки, не було розірвано у встановленому порядку, слід зазначити наступне.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, з дати набрання цим кодексом чинності 01.01.2002 року, Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідного порядку щодо реалізації положень зазначеної статті.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду від невиконання взятих на себе зобов`язань.

Крім того, суд першої інстанції правильно встановив, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, під час проведення перевірки ТОВ «Перспектива інвестмент» та нарахування орендної плати, отримало від відділу у м. Дніпро ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області наступні витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок:

- за адресою: АДРЕСА_3 , (вул. Архитектора Дольника, 10) площею 0,1969 га: - від 08.08.2018 року №78-360-15-2018; - від 07.08.2018 року №13/060818/03-07;

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Дзержинського, 35 Б (вул. Володимира Вернадського, 35-Б) площею 0,0674: - від 09.08.2018 року №20/090818/03-07; - від 09.08.2018 року (вихідний №41-360-15-18 від 13.08.2018 року); - від 09.08.2018 року №19/090818/03-07;

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Дзержинського, 35-Б (вул. Володимира Вернадського, 35-Б площею 0,0345 га: - від 09.08.2018 року №16/090818/03-07 (вихідний №72-360-15-18 від 13.08.2018 року); - від 09.08.2018 року №15/090818/03-07; - від 09.08.2018 року №15/090818/03-07;

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Дзержинського, 35-Т. 35 - Л, 35 - П (вул. Володимира Вернадського, 35-Т, 35 - Л, 35 - П) площею 2,4709 га - від 09.08.2018 №12/090818/03-07; - від 09.08.2018 року №13/090818/03-07; - від 09.08.2018 року №14/090818/03-07;

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Дзержинського, 35-Б (вул. Володимира Вернадського, 35-Б) площею 0,4784 га: - від 21.01.2016 року №03-07/210116/62; від 18.06.2018 року №58/130618/03-07;

- за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Дзержинського, 35-Б (вул. Володимира Вернадського, 35-Б) площею 0,5300 га: - від 21.01.2016 року №03-07/210116/65; - від 16.08.2018 року №9/160818/03-07.

З яких вбачається, що при визначенні нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, застосовані різні коефіцієнти функціонального використання (Кф), що і призвело до визначення різної нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів з 01.01.2017р. визначається Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.12.2016 р. за №1647/29777 (далі - Порядок №489).

Відповідно до п.3 Розділу ІІ Порядку №489 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1.

Згідно з п.5 Розділу ІІ Порядку №489 коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за №1011/18306 (додаток 1).

Таким чином, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки, який впливає на визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є базою оподаткування плати за землю, встановлюється залежно від коду виду цільового призначення земель. При цьому, у Примітках Додатку І до Порядку №489 визначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) застосовується із значенням 2,0.

Враховуючи це, єдиною умовою за якої починаючи з 01.01.2017 року повинен застосовуватися Кф інший, ніж із значенням 2,0, є наявність у відомостях Державного земельного кадастру коду Класифікації видів цільового призначення земель.

Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.03.2018 р. №162, яким внесено зміни до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. №489, яким підвищено коефіцієнт Кф, набрав чинності лише з 17.07.2018 року.

Крім того, згідно з Додатком №9 до Порядку №489, яким затверджено форму витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку, передбачено зазначення у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки лише дати формування витягу. Зазначення у витязі інших дат, в тому числі стосовно визначення нормативної грошової оцінки станом на будь-яку іншу дату, Додатком 9 до Порядку №489 не передбачено.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов правильного висновку проте, що витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на які посилається Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, на час подання декларацій за 2016 та 2017 року, не існувало, а тому вони не могли бути враховані товариством при розрахунку розміру орендної плати за землю.

Водночас, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що відповідальність за правильність визначення показників (в тому числі і коефіцієнта функціонального використання Кф) при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (далі витягу) та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників, покладається на орган, що його формує (в розрізі спірних відносин - Головне управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області). За таких обставин, користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначену у Витягу на момент складання податкової звітності та не може нести відповідальність за правильність її обчислення.

Відповідно до п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, правильно встановивши обставини справи та враховуючи зазначені норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що викладені в акті перевірки висновки, що стали підставами для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення спростовуються вищенаведеними доказами та оскаржене рішення прийнято без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим зустрічний позов слід задовольнити та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 21.02.2019 року.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначений обов`язок відповідач не виконав.

Щодо доводів позивача про те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено заборону формування витягів з зазначенням певного періоду слід зазначити, що у правовій державі, якою Україну проголошено на конституційному рівні, загальновизнаними типами правового регулювання є два основоположні, базові принципи: загально-дозвільний «дозволено все, що не заборонено законом» та спеціально-дозвільний (чи дозвільний) «заборонено все, що прямо не дозволено законом», або, інакше кажучи, «дозволено лише те, що прямо передбачено законом».

При цьому другий принцип, поширюючи свій нормативний вплив на органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки. Адже вони зобов`язані діяти лише таким чином та у такий спосіб, як це прямо передбачено конституційно-правовими нормами і лише в межах закріпленої за ними компетенції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами відповідача відносно того, що сам факт затвердження будь-якими нормативно-правовими актами будь-яких форм і є фактично тією забороною на застосування інших форм.

Зазначення у витязі інших дат, в тому числі стосовно визначення нормативної грошової оцінки станом на будь-яку іншу дату чи за період, ніж дату формування витягу не передбачено.

Таким чином, в контексті ч. 2 ст. 74 КАС України витяг, який не відповідає вимогам формі затвердженій у Додатку 9 до Порядку № 489 не є належним доказом у справі щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Обставини того, що відповідач протягом розгляду справи не спростовував та не заперечував достовірність та правильність даних, що містяться у цих витягах не свідчать про те, що відповідач погодився з правомірністю рішення яке було прийнято в наслідок їх використання позивачем.

Також колегія суддів зазначає, що звернення до суду є правом, а не обов`язком особи, тому безпідставними є аргумент позивача про не оскарження відповідачем дій органу Держгеокадастру щодо формування витягів у разі їх неправильного формування та необхідність залучення судом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області до участі у справі в якості третьої особи.

При цьому, слід врахувати те, що витяг не є індивідуальним актом (рішенням), не є обов`язковим для виконання (застосування) та не може бути окремим предметом спору.

Щодо посилань позивача на необхідність застосування до спірних відносин положень наказу №489 від 27.112.2016 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», слід зазначити, що цей наказ набув чинності 27.12.2016 р та почав застосовуватися з 01 січня 2017 року, тобто, вже після того, як відповідач перестав бути користувачем земельних ділянок, по якім донараховано орендну плату.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже завданнями адміністративного судочинства є вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень тому суд першої інстанції обґрунтовано надав оцінку саме правомірності дій податкового органу, а не підставам та правильності декларування орендної плати відповідачем.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 160/7125/20 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 01 липня 2021 року.

Повне судове рішення складено 05 липня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко