Справа № 140/6661/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви

05 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6661/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ксензюк А.Я., вивчивши заяву ОСОБА_1 до держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою до держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання постанови державного виконавця від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 703 770,91 грн такою, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви (заяви) з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Заявником в позовній заяві зазначено, що обраний спосіб захисту не суперечить закону, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, а відповідно може бути визнана судом такою, шо не підлягає виконанню.

Таке трактування позивачем положень Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним та суперечить вимогам процесуального законодавства.

При цьому, судом враховано положення частини першої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає право виключно того суду, який видав виконавчий документ, визнати останній таким, що не підлягає виконанню, а не постанову державного виконавця, яка є виконавчим документом.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в прийнятті заяви.

Крім того, відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частиною першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій (частина друга статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заявлена ОСОБА_1 вимога щодо постанови державного виконавця від 25.02.2013, в той час як із заявою до суду позивач звернулася лише 01.07.2021, тобто із пропуском десятиденного строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 5, 170, 287, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 до держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Копію ухвали про відмову в прийнятті заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк

05 липня 2021 року