Справа № 214/3360/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 липня 2021 р.Справа № 214/3360/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

1. 29.04.2021 ОСОБА_1 звернулась до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до Служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправним та скасування наказу начальника Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради № 16, котрим неповнолітня ОСОБА_2 тимчасово влаштована в сім`ю рідної сестри ОСОБА_3 .

2. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправним та скасування наказу переданий на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

3. Справа № 214/3360/21 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 01.07.2021, та за результатами автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Верба І.О.

4. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

5. Згідно із положеннями пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

6. Вирішуючи питання підсудності заявленого спору адміністративному суду, суд виходить із наступного.

7. Згідно із приписами статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

8. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

9. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

10. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад.

11. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

12. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

13. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

14. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

15. З`ясування характеру спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб, надає можливість оцінити юрисдикційну підсудність заявленого спору.

16. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

17. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

18. Однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

19. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

20. Цивільним законодавством регулюються особисті майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (стаття 1 ЦК України).

21. Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

22. За правилами пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

23. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

24. Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

25. В обґрунтування позову позивач посилається на порушення її прав, зазначає, що ОСОБА_4 (старша рідна сестра дитини) набула переважне право на проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на право спілкування без належного дослідження об`єктивних обставин справи. Той з батьків, хто поживає окремо від дитини, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, не має заборгованості зі сплати аліментів, не може бути обмеженим у своїх правах щодо дітей.

26. Позивач зазначає, що відсутність підстав для прийняття наказу з огляду на порушену територіальність, не встановлення факту залишення дитини без батьківського піклування не вивчені житлово-побутові умови сім`ї, взаємостосунків в родині. Позивача рідну матір, не попереджено про вирішення питання стосовно доньки ОСОБА_5 , крім того, позивач не ухиляється від спілкування та не залишала дитину без піклування. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї родини. Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке обмеження встановлено законом.

27. Таким чином, предметом перевірки у цій справі є правомірність та наявність підстав для скасування наказу щодо тимчасового влаштування неповнолітньої ОСОБА_5 , доньки ОСОБА_1 , у родину рідної сестри ОСОБА_3 , яке, на переконання позивача матері дитини, суперечить актам цивільного та сімейного законодавства, Конституції України, приписам Конвенції з прав дитини, СК України.

28. Суд зазначає, що якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням суб`єкта владних повноважень, яке вона вважає неправомірним, і такі наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав або інтересів цієї особи чи пов`язані з реалізацією нею майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконним вказаного рішення і його скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

29. Спірні у цій справі правовідносини виникли з приводу реалізації та захисту ОСОБА_6 особистих немайнових прав та інтересів, гарантованих СК України, отже спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу невизнання сімейних прав позивача.

30. Суд вважає, що оскаржуваний наказ хоч і прийнятий органом місцевого самоврядування, проте спрямований на реалізацію приписів сімейного законодавства та впливає, насамперед, на особисті немайнові права позивача як матері дитини, стосується відносин, що регулюються нормами сімейного права, та не є рішенням у сфері управлінської діяльності.

31. Таким чином, суд дійшов висновку про приватноправовий характер спірних у цій справі правовідносин та необхідність розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства.

32. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за поданою позовною заявою на підставі до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, оскільки заявлений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

33. При винесенні рішення судом враховані правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 23.10.2019 у справі № 352/536/17, від 13.03.2019 у справі № 813/401/18, від 29.08.2018 у справі № 203/4901/16-ц.

34. Керуючись статтями 21, 170, 171, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

35. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 214/3360/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправним та скасування наказу.

36. Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

37. Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

38. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.О. Верба