Справа № 440/4460/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/4460/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про:

- визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03058, ідентифікаційний код 40108646) щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до стажу роботи в поліції періодів служи у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008;

- зобов`язання Департамент патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03058, ідентифікаційний код 40108646) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008;

- зобов`язання Департамент патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03058, ідентифікаційний код 40108646) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошового забезпечення з врахуванням служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008.

В якості підстави звернення до суду заявник вказує на неправомірну, як на його думку, поведінку відповідача, яка прямо суперечить приписам частини п`ятої статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", що призводить до порушення трудових прав позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою залучено Управління патрульної поліції в Полтавській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

01.06.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній зазначив, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України не є службою в органах МВС. А у зв`язку із тим, що Закон України "Про міліцію" втратив чинність на підставі пункту 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", питання щодо проходження служби поліцейськими, у тому числі перерахунок строку служби, регулюються статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої служба в Державній кримінально-виконавчій службі не входить до переліку, який надає право на зарахування відповідних періодів роботи до стажу служби в поліції. Відтак, відсутні правові підстави для зарахування спірного періоду до стажу служби позивача в поліції. З аналогічних підстав відповідач не вбачає також і підстав для проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з врахуванням служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008 (а.с. 29-33).

01.06.2021 до суду від Управління патрульної поліції в Полтавській області надійшла заява, в якій останнє підтримує позицію відповідача та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю (а.с. 60).

Розгляд даної справи відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 11.01.2002 по 26.05.2008 проходив службу в органах Кримінально-виконавчої служби, про що маються відповідні записи у його трудовій книжці серія НОМЕР_2 (а.с. 19).

З 04.01.2016 позивач прийнятий на службу в Національну поліцію України (а.с. 20).

Станом на 21.05.2021 ОСОБА_1 перебуває на службі в управлінні патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на посаді командира роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП, що визнається відповідачем та підтверджується наказом від 22.07.2019 №545 о/с і довідкою Департаменту від 24.05.2021 №8113/41/26/0/2021 (а.с. 41-42).

08.12.2020 позивач звернувся до керівництва Департаменту патрульної поліції з рапортом, в якому просив зарахувати йому до стажу служби в поліції період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України /а.с. 43-44/.

У відповідь на рапорт Т.в.о. заступника начальника Департаменту патрульної поліції А. Біленька своїм листом від 06.01.2021 №158/41/4/03-2021 фактично відмовила ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу служби в поліції періоду служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, посилаючись на те, що у статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" надано вичерпний перелік органів та установ, робота в яких зараховується до стажу служби в поліції. Оскільки до переліку не включено службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, підстави для зарахування зазначеного періоду служби до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відсутні (а.с. 55).

Не погодившись із правомірністю позиції відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а також служба в самій поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 №1129-IV до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

При цьому, частина п`ята статті 23 Закону України від 23.06.2005 №2713-IV "Про державну кримінально-виконавчу службу України" передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях частиною п`ятою статті 23 цього ж Закону було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить на користь висновку про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Таким чином, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України "Про державну службу"), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України "Про міліцію" та відповідні норми Закону України "Про Національну поліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, Дисциплінарний Статут органів внутрішніх справ України.

Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку про те, що в правовому аспекті служба в органах внутрішніх справ (в подальшому - в поліції) є аналогічною службі персоналу органів і установ виконання покарань.

Відтак, твердження відповідача протилежного змісту суд визнає помилковими.

На підтвердження проходження позивачем служби в Державній кримінально-виконавчій службі України у період з 11.01.20202 по 26.05.2008 останнім до матеріалів справи надано засвідчені належним чином копії:

- довідок Державної установи "Божківська виправна колонія (№16)" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 26.11.2020 №237 та №238 (а.с. 10-11);

- послужного списку (а.с. 12-18);

- трудової книжки серії НОМЕР_2 , відповідно до записів 3 та 4 якої ОСОБА_1 проходив службу в органах кримінально-виконавчої служби безперервно шість років чотири місяці п`ятнадцять днів (а.с. 19-20).

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність зарахування періоду служби ОСОБА_1 в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 11.01.20202 по 26.05.2008 до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Відтак, суд керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині та необхідність їх задоволення шляхом визнання протиправними дій Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду служи у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008, а також зобов`язання Департамент патрульної поліції Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції службу у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008.

Надаючи оцінку вимогам позивача щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з врахуванням служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008, суд виходить з того, що вказані вимоги є похідними від первісної вимоги щодо зарахування стажу позивача.

Відповідно, до моменту здійснення перерахунку стажу служби у відповідача не виникає обов`язку здійснювати перерахунок грошового забезпечення за наслідками такого перерахунку.

Таким чином спір з цього приводу між сторонами ще не виник.

За відсутності ж спору відсутні й підстави для судового реагування, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захисту адміністративним судом підлягають лише порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Враховуючи те, що спір з приводу перерахунку грошового забезпечення за наслідками здійснення перерахунку стажу служби позивача з врахуванням служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008 ще не виник, суд дійшов висновку про відсутність фактичних підстав для задоволення позову в частині вказаних позовних вимог.

Відтак позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до положень частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 29.04.2021 №13698 (а.с. 21).

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог, тобто у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03058, ідентифікаційний код 40108646), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області (вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції службу у Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.01.2002 по 26.05.2008.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03058, ідентифікаційний код 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава