Справа № 480/2430/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2021 року Справа №480/2430/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Сізової К.О.,
представника позивача - Іваненко Н.О.,
представника відповідача - Мельник В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2430/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба 17"
до Сумської обласної державної адміністрації
про скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба 17" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської обласної державної адміністрації (далі - відповідач), в якій просить:
- скасувати розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації № 536-ОД від 22.10.2020 про відмову у наданні дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду;
- зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію видати розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1289 га під будівлею за адресою Сумська область, м. Суми, Дитячий табір «Дружба», урочище Баранівка, будинок № 1 в оренду.
Відповідач повторно розглянув клопотання позивача та розпорядженням № 536-ОД від 22.10.2020 знову відмовив у наданні дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з тих самих підстав.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба 17» вважає, що небажання Сумської обласної державної адміністрації в рамках своєї компетенції видати відповідне розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1289 га під будівлею за адресою АДРЕСА_1 , порушує його права як власника вказаної будівлі на оренду земельної ділянки, закріплені ст. ст. 93, 116, 122, 123 Земельного Кодексу України.
Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення. Ураховуючи цільове призначення земельної ділянки, вказаної у заяві, її вилучення належить до повноважень Кабінету Міністрів України.
На вказаний відзив ТОВ "ДРУЖБА - 17" подало заперечення у яких зазначило, що наведені у відзиві обґрунтування суперечать положенням ст. 123 Земельного кодексу України де відсутні підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Крім того відповідачем не надано доказів, які б підтверджували державну реєстрацію будь-яких прав ДП "Сумське лісове господарство" на спірну земельну ділянку. посилання відповідача на те, що запланована до відведення земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні ДП «Сумське лісове господарство» на підставі державного акту на право користування землею від 01.01.1965 не відповідає дійсності, оскільки землекористування по спірній ділянці за вказаним актом було припинено вже в 1990 році.
Ухвалою суду від 20.05.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ТОВ "ДРУЖБА - 17" звернулось до Сумської ОДА із клопотанням від 28.12.2019 в якому просило надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах міста Суми за адресою: м. Суми, дитячий табір "Дружба", урочище Баранівка, 1, в оренду строком на 50 років для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель рекреаційного призначення державної власності (а.с. 91).
Листом від 23.01.2020 № 01-22/925 Сумська ОДА повідомила ТОВ "ДРУЖБА - 17" про те, що правові підстави щодо прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні, оскільки користувачем зазначеної земельної ділянки є ДП "Сумське лісове господарство", що підтверджується державним актом на право користування землею від 01.07.1965.
Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі № 480/1155/20 позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА 17" до Сумської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Сумської обласної державної адміністрації щодо неналежного розгляду клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА 17" від 28.12.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1289 га під будівлею за адресою: м. Суми, дитячий табір "Дружба", урочище Баранівка, 1. Зобов`язано Сумську обласну державну адміністрацію повторно розглянути клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА 17" від 28.12.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення у формі розпорядження з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом. В задоволенні інших вимог відмовлено (а.с. 6-12).

На виконання вказаного рішення суду відповідач повторно розглянув клопотання позивача від 28.12.2019 та розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації № 536-ОД від 22.10.2020 "Про відмову у наданні дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду" відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА 17» у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в оренду строком на 50 років, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, орієнтовною площею 0,12 гектара, за рахунок земель державної власності рекреаційного призначення, згідно з обґрунтуванням, що додається (а.с. 13).

В обґрунтуванні відмови відповідач вказав наступне.

Згідно з частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України (далі ЗКУ) відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА 17» (далі - ТОВ «ДРУЖБА 17») у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в оренду строком на 50 років для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, орієнтовною площею 0,12 гектара (далі - земельна ділянка) у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме: бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення та підлягає вилученню у землекористувача органом державної влади відповідно до повноважень, встановлених статтею 122 ЗКУ.

ТОВ «ДРУЖБА 17» звернулося з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель державної власності рекреаційного призначення до Сумської обласної державної адміністрації всупереч вимогам статей 122, 123, 149 ЗКУ. Запланована до відведення земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні державного підприємства «Сумське лісове господарство», що підтверджується державним актом на право користування землею від 01.01.1965 та підлягає вилученню у землекористувача. Крім того, вказана земельна ділянка із розміщеним на ній об`єктом нерухомості розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :08:018:0200, яка згідно з відомостями з Державного земельного кадастру знаходиться у державній власності та відноситься до-категорії земель рекреаційного призначення.

Згідно із частиною другою статті 123 ЗКУ особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, за проектом землеустрою щодо її відведення звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗКУ, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до статті 149 ЗКУ вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення.

Таким чином, Сумська обласна державна адміністрація не має правових підстав для прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки, згідно з частиною восьмою статті 122 ЗКУ Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 ЗКУ (а.с. 14-15).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасник бойових діймає право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтями 50 та 51 вказаного Кодексу визначено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 54 вказаного Кодексу землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Порядок використання земель рекреаційного призначення визначається законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За ч. 3 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідач, доводячи правомірність оскаржуваної відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідно до розпорядження від 22.10.2020 № 536-ОД, посилається на те, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,1289 гектара, яку бажає отримати в оренду позивач, є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :08:018:0200 загальною площею 3,4341 га, яка знаходиться в постійному користуванні державного підприємства «Сумське лісове господарство», що підтверджується державним актом на право користування землею від 01.07.1965 та відповідно до ст. 149 ЗК України підлягає вилученню у землекористувача Кабінетом Міністрів України.

Водночас, до суду надано копію державного акта на право користування землею від 01.07.1956, виданого Сумською міською радою депутатів трудящих Сумському лісгоспу, яким підтверджується передача в постійне користування 28044 гектарів землі згідно з нижче накресленим планом і описом меж (а.с. 58-68).

Відповідно до частини 5 статті 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно із статтями 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

У частині 2 статті 92 ЗК України визначено коло суб`єктів, що можуть набувати у постійне користування земельні ділянки державної та комунальної власності, і громадяни до них не належать.

Пунктом 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Відповідно до пунктів 2, 10 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" № 3613-VI від 07.07.2011, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинним і підлягають заміні у разі добровільною звернення громадян або юридичних осіб.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду, наведених у постанові від 11.11.2020 року по справі №816/118/18.

Обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься в п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України визнаний неконституційним на підставі рішення Конституційного суду України від 22.09.2005 року. Так, Конституційний Суд України рішенням від 22.09.2005 № 5-рп 2005 (справа № 1-17 2005) визнав неконституційним положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди юридичних осіб, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але відповідно до норм Земельного кодексу України не можуть мати їх на такому праві - без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. При цьому Конституційний суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею) виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, та на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення нього права в інший правовий титул. Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду.

Крім того, Законом України "Про Державний земельний кадастр" (чинний та в редакції з 01.01.2013) встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності ним Законом, є дійсними.

Чинне законодавство не містить чіткого регулювання щодо порядку переоформлення права користування земельними ділянками, тобто приведення його у відповідність до діючої редакції Земельного кодексу України.

Відтак, у осіб, які користуються земельними ділянками на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, чітко не встановлений законом обов`язок вчиняти дії, що пов`язані із переоформленням такого права на право власності або право оренди, до законодавчо визначеної та встановленої нормативно-правовими актами відповідно до процедури.

Отже, державний акт на право користування землею від 01.07.1956, є чинним на час розгляду даної справи, проте відповідачем під час судового розгляду даної справи не було надано належних доказів того, що бажана до відведення в оренду земельна ділянка орієнтовною площею 0,1289 га перетинається (межує, або накладається) з земельними ділянками, наданими у користування іншим особам згідно вищевказаного державного акту.

При цьому, згідно з відомостями з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :08:018:0200, в межах якої находиться бажана до відведення земельна ділянка площею 0,1289 га, знаходиться у межах м. Суми, перебуває державній власності та відноситься до категорії земель рекреаційного призначення.

Отже, аргументи відповідача про необхідність вилучення цієї земельної ділянки Кабінетом Міністрів України є необґрунтованими, оскільки факт перебування спірної земельної ділянки в постійному користуванні іншої особи не доведений, а тому станом на час виникнення спірних правовідносин саме Сумською обласною державною адміністрацією повинно здійснюватись надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення її в оренду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Сумською обласною державною адміністрацією, як суб`єктом владних повноважень, не було обґрунтовано та доведено правомірність підстав для надання відмови позивачу у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 22.10.2020 № 536-ОД "Про відмову у наданні дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду" є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача в частині зобов`язання Сумської обласної державної адміністрації видати розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1289 га під будівлею за адресою Сумська область, м. Суми, Дитячий табір «Дружба», урочище Баранівка, будинок № 1 в оренду, суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Крім того, прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх підстав для відмови у такому затвердженні, може бути необґрунтованим та призвести до порушення закону.

Тому, заява позивача підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання.

Суд зауважує, що такий спосіб захисту, як зобов`язання Сумської обласної державної адміністрації прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд не може перебирати на себе повноваження іншого державного органу (у даному випадку Сумської обласної державної адміністрації), а тому позовні вимоги у частині зобов`язання зобов`язання Сумської обласної державної адміністрації видати розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1289 га під будівлею за адресою АДРЕСА_1 в оренду, не підлягають задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Отже, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба 17" від 28.12.2019 № 10 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та прийняти рішення по вказаному клопотанню з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Сумської обласної державної адміністрації судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба 17" до Сумської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 22.10.2020 № 536-ОД "Про відмову у наданні дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду".

Зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба 17" від 28.12.2019 № 10 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та прийняти рішення по вказаному клопотанню з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської обласної державної адміністрації (40000, м. Суми, майдан Незаледності, 2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА 17" (40022, м. Суми, вул. Троїцька, 26, ) суму судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 05.07.2021.