Справа № 690/166/21
Суддя: Линдюк В. С.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 690/166/21
Провадження № 2-а/690/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про визнання дій ДОП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області Нечипоренка В.В. незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2020 року ГАБ № 039686,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з адміністративним позовом у якому просить визнати незаконними дії дільничного офіцера поліції Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області Нечипоренка В.В. при складанні постанови про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 039686 від 03.08.2020 року, а також визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 039686 від 03.08.2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.08.2020 року ДОП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області Нечипоренко В.В. винесено оскаржувану постанова ГАБ № 039686 від 03.08.2020 року за відсутності будь-яких підстав для цього, без встановлення фактичних обставин справи та з істотними порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення. Зокрема, за змістом оскаржуваної постанови позивач нібито 03.08.2020 року близько 00:20 год. перебував по вул. Чайковського в м. Ватутіне в стані алкогольного сп`яніння, при цьому мав хитку ходу та нерозбірливу мову, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. Водночас оскаржувана постанова не містить жодних доказів, які б підтверджували вказані у постанові обставини, також в ній не конкретизовано місце вчинення даного правопорушення, а лише зазначено його як АДРЕСА_1 , яка не може безумовно вважатися громадським місцем, не вказано осіб, яких могли ображати поведінка чи вигляд позивача. Крім того, вказано, що в оскаржуваній постанові не наведено підстав з яких дії позивача є повторними, що зумовило їх кваліфікацію саме за ч. 2 ст. 178 КУпАП. Додатково зазначено про те, що оскаржувану постанову не лише не вручено позивачу, а й складено без його відому, оскільки відмітка в ній про його відмову від підпису не підтверджено підписами незаінтересованих осіб.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду справи, у розумінні ст. 268 КАС України, у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи від їх імені до суду не надходило.

Представник позивача Токар О.М., повноваження якої підтверджуються ордером від 09.04.2021 року серії ЧК № 203165, надала до суду заяву за змістом якої підтримує позовні вимоги та просить розгляд справи провести за її відсутності.

Звенигородський РВП ГУ НП в Черкаській області причину неявки представника у судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву, а також матеріали адміністративної справи, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 039686 від 03.08.2020 року, не надав.

Положеннями ч. 3 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи адміністративного позову, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 287, п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи органу Національної поліції про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено особою, відносно якої її винесено, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП та змісту п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змінами та доповненнями), суд розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що за змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 51 грн., оскільки він 03.08.2020 року близько 00 год. 20 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння в м. Ватутіне по вул. Чайковського області, мав хитку ходу та нерозбірливу мову.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до абз. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозицією ч. 2 ст. 178 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних та слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинене повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення.

Водночас за змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння в м. Ватутіне по вул. Чайковського області, мав хитку ходу та нерозбірливу мову. При цьому, докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в даній постанові відсутні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26.04.2018 року в справі № 338/1/17, саме по собі описання в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Тож сам по собі опис стану ОСОБА_1 від ймовірного вжиття алкоголю не може бути свідченням наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, оскільки лише поява особи в громадському місці в такому п`яному вигляді, який ображає людську гідність і громадську мораль, є адміністративно караним діянням.

Під поняттям «громадське місце» у національному законодавстві розуміють частину (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

При цьому, в оскаржуваній постанові не вказано в якому саме громадському місці по вул. Чайковського в м. Ватутіне 03.08.2020 року близько 00 год. 20 хв. перебував позивач у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про недотримання посадовою особою вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП під час її винесення.

Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 в період з 03.08.2019 року по 03.08.2020 року, тобто протягом року, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, що свідчить про безпідставність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас у оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, що позбавляє можливості суд надати оцінку їх належності, допустимості та достатності.

Також відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що його в його діях 03.08.2020 року, які працівником поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 178 КУпАП, відсутні ознаки повторності, а також негативні наслідки у вигляді порушення людської гідності і громадської моралі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, судом встановлено, що ДОП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області Нечипоренком В.В. допущено порушення вимог законодавства про адміністративні правопорушення щодо всебічності, повноти та об`єктивності з`ясування обставин справи, а також вирішення її в точній відповідності із законом, що мало наслідком винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП, за відсутності події та складу даного адміністративного правопорушення, що має наслідком її скасування та закриття справи про дане адміністративне правопорушення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд враховує, що сам по собі дії дільничного офіцера поліції Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області Нечипоренка В.В. під час винесення оскаржуваної постанови не можна вважати безумовно неправомірними, оскільки така неправомірність підлягає доказуванню позивачем в загальному порядку.

Аналогічна правова позиція з даного приводу висловлена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року по справі № 463/1352/16-а.

Водночас позивачем не надано доказів неправомірності дій ДОП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області Нечипоренка В.В. під час винесення постанови, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

При цьому, суд вважає, що порушення працівником поліції вимог ст.ст. 245, 251, 255, 280, 283 КУпАП під час винесення оскаржуваної постанови, не є свідченням незаконності його дій, та вказане не слід ототожнювати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 251, 256, 280, 293, 294 КУпАП та ст.ст. 4, 9, 11, 77, 139, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 039686 від 03.08.2020 року, винесену ДОП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області Нечипоренко В.В., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП, шляхом накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Линдюк В.С.