Справа № 442/4878/21
Суддя: Павлів З. С.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4878/21
Провадження № 2-а/442/62/2021
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"30" червня 2021 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітана поліції Іваночко В.К. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановила:

29.06.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: скасувати постанову серії БАВ №470607 від 30.05.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. Водночас, просить поновити строк на оскарження постанови, не вказуючи на поважність причин пропуску.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Кодексом адміністративного судочинства. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статтях ст.ст.160, 286 КАС України.

Строки звернення до суду визначені ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів ч.3 ст.122 КАС України.

За змістом ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ "Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У рішенні від 13.09.2006 по справі №6-26370кс04 та постанові від 30.09.2015 по справі №21-2231а15 Верховний Суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку. Суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити "визнати поважними причини пропуску процесуальних строків".

Відповідно, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З урахуванням положень ст.ст.122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У відповідності до ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Позивачем не додано до позовної заяви оригіналу чи копії оскаржуваної постанови, а тому суд позбавлений можливості встановити час та місце винесення такої, та, відповідно, обізнаність позивачу про таку.

У позовній заяві, всупереч п.11 ч.5 ст. 160 КАС України не зазначено власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно положень ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користувався процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом є неповажними, а тому позовну заяву слід залишити без руху, з наданням позивачеві строку 10 днів з дня вручення копії ухвали для вказання підстав для поновлення строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.169 КАС України, -

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітана поліції Іваночко В.К. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлів З.С.