Справа № 320/5196/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року № 320/5196/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та кртки відмови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Київгума» з позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 18.11.2020 №UA100390/2020/010014/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100390/2020/00039.

Позов мотивовано протиправністю відмови у митному оформленні товару за ціною договору (контракту) та протиправністю коригування контролюючим органом митної вартості імпортованого позивачем товару, незважаючи на надання декларантом необхідних документів у повному обсязі, які містили об`єктивні та достовірні дані на підтвердження заявленої позивачем митної вартості, та яких було достатньо для здійснення відповідачем митного оформлення та визначення митної вартості товару за першим (основним) методом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що на підтвердження митної вартості задекларованого товару позивачем надано контролюючому органу документи, які не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та містять розбіжності, а саме виробником товару у товаросупровідних документах та митній декларації (графа 31) є різні компанії, експертнівисновки видані на інші партії товарів та мають консультаційний характер, не надано договір транспортного експедирування, інформація про який міститься у довідці про транспортні витрати.

Позивачу запропоновано надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, втім, такі документи ним надано не було. Відтак, відповідачем правомірно прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товару, відповідно, відсутні підстави для задоволення позову.

Позивачем подано відповідь на відзив в якій зазначено, що наведені відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву сумніви щодо достовірності заявленої позивачем під час митного оформлення митної вартості товару не відповідають матеріалам справи, разом з митною декларацією подано усі необхідні документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України, що підтверджують митну вартість і обраний метод її визначення. Позивачем наголошено на узгодженні між собою наданих ним до митного оформлення документів та підтвердженні зазначеними документами числових значень митної вартості, тобто увідповідача були відсутні перешкоди встановити повноту, достовірність та об`єктивність відомостей, що підтверджували числові значення складових митної вартості товару. При цьому, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості виключно на підставі наявної у нього інформації, що у свою чергу, на думку позивача, не є достатньою підставою для відмови в оформленні товару за основним методом визначення митної вартості. Крім того, зазначено, що зміст необхідної інформації може бути встановлений митним органом на основі відомостей з інших документів, поданих до митного контролю.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Крім того, 02.06.2021 представником позивача адвокатом О.Б. Іоновою заявлено клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідач про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про причину неявки суд не повідомив.

Протокольною ухвалою від 02.06.2021, керуючись ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи проводити у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ТОВ «Київгума», ідентифікаційний код 35115248, місцезнаходження: 07403, Київська область, місто Бровари, вул. Кутузова, 127, зареєстроване як юридична особа 04.07.2007, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис №0002401.

Між ТОВ «Київгума» (Покупець) та ТОВ «Валам» (Постачальник), укладено зовнішньоекономічний контракт від 05.04.2020 №106/4 (далі - контракт), згідно якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (далі-товар), кількість, асортимент та ціна на який, буде фіксуватись у відповідній специфікації та у товаросупровідних документах, на кожну окрему партію, протягом дії котракту (пункт 1.1., 1.3.).

Згідно з контрактом, умовами постаки є FCA м.Тверь (INCOTERMS 2010) (пункт 5.1.), доставка товару здійснюється транспортом Покупця за його рахунок (пункт 5.3.).

Умовами оплати згідно з розділом 6 контракту є: - 30% з відстрочкою платежу 5 календарних днів з кожної відвантаженої партії товару, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, залишок 70% - протягом 45 календарних днів. Валюта платежу - російський рубль (код 643 RUB).

Між Покупцем та Постачальником підписано Специфікацію №5 від 09.11.2020 до Контракту №106/4 від 10.04.2020 (далі - специфікація), згідно з якою поставці підлягає товар - клейонка підкладна з ПВХ покриттям «Колорит» 1,38м*50м, у кількості 50000 пог. м. за ціною 67,20 рублів РФ за одиницю на загальну суму - 3360000,00 рублів РФ, в т.ч. податок на додану вартість - 0%.

В ціну товару включено вартість тари, упаковки, маркування, завантаження, плату за проведення митних процедур, сертифікацію товару (п.6.1.).

Продавцем виставлено покупцю рахунок-фактуру від 16.11.2020 №116, згідно якого позивачу поставляється клейонка підкладна з ПВХ покриттям «Колорит» 1,38м*50м, код товару , у кількості 50000 пог. м. за ціною 67,20 рублів РФ за одиницю на загальну суму - 3360000,00 рублів РФ, податок на додану вартість - 0%.

У рахунку-фактурі міститься посилання на контракт, специфікацію, умови поставки, одиниці виміру товару, кількість, вартість за одиницю, загальну вартість товару, країну його походження тощо.

ТОВ «Київгума» подано до митного органу UA10390 (відділ митного оформлення №3 митного поста «Київ-східний» Київської митниці Держмитслужби) митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788, до якої долучено документи згідно переліку, вказаному в графі 44 митної декларації, валюта та загальна сума за рахунком 3360000,00 рублів РФ (графа 22 митної декларації); курс валюти 0,36781 (графа 23 митної декларації); графа 45 митної декларації 1257,94160 грн. Крім того, до вказаної митної декларації декларантом додано контракт №106/4 від 05.04.2020, специфікацію №5 від 09.11.2020, рахунок-фактуру №116 від 16.11.2020, пакувальний лист №У116 від 16.11.2020, паспорт якості від 12/10/2019, який видано ТОВ «КОЛОРИТ», експортну декларацію країни відправлення від 16.11.2020 №10131010/161120/0183734, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №161120, довідку про транспортні витрати, видану ТОВ «ІНКРІЗ» №160від 17.11.20 щодо вартості транспорно-експедиційних послуг за маршрутом м. Тверь (РФ) - м. Бровари (Україна), калькуляцію виробника товару ТОВ «КОЛОРИТ» про собівартістьтовару (лист від 09.09.2020); Прайс-лист ТОВ «Валам» щодо вартості товару станом на жовтень-листопад 2020 року.

Листом від 18.11.2020, направленим засобами електронного зв`язку, інспектором Гаракавенко О.М. повідомлено декларанту, що «під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема, у висновках експертної організації від 16.09.2020 №1997 та від 09.11.2020 №2478 експертом зазначено, що вони мають консультаційний характер, при перевірці викладеної у висновках інформації встановлено, що вони видані на інші партії товару; надана Довідка про транспортні витрати від 17.11.2020 №160 містить інформацію щодо Договору від 22.10.2020 №48, який не надано до митного оформлення. Разом з цим, відповдіно до частини 2 статті 53 МК України, для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України, надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599; в гр. 31 митної декларації декларантом вказано виробником товару ООО «КОЛОРИТТРЕЙД», але паспорти якості надані до митного оформлення від ООО «КОЛОРИТ». Тому відповідно до частини другої статті 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Керуючись вимогами ч. 2 та ч. 3 статті 53, статтями 54 та 57 МК України декларанту повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: - договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на зазначений лист декларант повідомив митний орган про проведення консультації, та про те, що декларант не в змозі надати додаткові документи на момент їх витребування митним органом, звернувшись з проханням винести рішення раніше встановленого строку.

Відповідачем прийнято рішення від 18.12.2020 №UA100390/2020/010014/2 про коригування митної вартості та відмовлено позивачу в митному оформленні (випуску) товару, в зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100390/2020/00039.

З метою здійснення митного оформлення товару та випуску товарів у вільний обіг, позивачем подано митну декларацію ІМ40ДЕ від 19.11.2020 №UA100390/2020/756801 з урахуванням рішення про коригування митної вартості, що призвело до завищення розміру митних платежів на загальну суму 113157,84 грн. (сто тринадцять тисяч сто п`ятдесят сім гривень 84 коп.).

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся у порядку статті 122 КАС Україниз позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативним актом, що регламентує питання митної справи, є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - МК України).

МК України встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно із статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК).

Частиною 7 статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК).

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно із частиною 2 статті VII ГААТ, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4 та 5 статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно із статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: - декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга). В разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (пункти 1-8 частини третьої). В разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта).

Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга). За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя). Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: - упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; - проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; - звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; - застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина п`ята). Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста).

Частиною 12 статті 264 МК України встановлено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

За висновком суду, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості не може ґрунтуватись на припущеннях, а може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).

Під час судового розгляду судом встановлено, що передбачені частиною 2 статті 53 МК України документи, які були подані позивачем до митного оформлення, а саме: митна декларація ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788, зовнішньоекономічний контракт від 05.04.2020 №106/4, Специфікація №5 від 16.11.2020, рахунок-фактура №116 від 16.11.2020 паспорт якості ТОВ «КОЛОРИТ» на товар від12.10.2020, декларація відповідності №Д.3-2018, пакувальний лист №У116 від 16.11.2020, експортна декларація країни відправлення від 16.11.2020 №10131010/161120/01837334, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №161120, довідка протранспортні витрати ТОВ «ІНЗКІЗ» №160 від 17.11.2020, прайс-лист ТОВ «Валам» щодо актуальності ціни на продукцію на жовтень-листопад 2020 року), калькуляція ТОВ «КОЛОРИТ» щодо собівартості продукції, не містять у собі будь-яких розбіжностей чи недостовірних відомостей. За висновком суду, вказаних документів було достатньо для визначення ціни, що підлягає сплаті за товари, які ввозяться позивачем.

Водночас, у оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено, що: «за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788, встановлено, що вони не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення митної вартості товарів».

За висновком суду, відповідачем не наведено у спірному рішенні належного обґрунтування наявності об`єктивних сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митної вартості товару чи перешкод у встановленні повноти, достовірності та об`єктивності відомостей, що підтверджували числові значення складових митної вартості товару.

Враховуючи зміст листа від 18.11.2020, направленого засобами електронного зв`язку, інспектором Гаркавенко О.М. декларанту щодо надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, перешкодою у встановленнімитним органом повноти, достовірності та об`єктивності відомостей, що підтверджували числові значення складових митної вартості товару, стало те, що:у висновках експертних організацій від16.09.2020 №1997, від 09.11.2020 №2478 експертом зазначено, що вони мають консультаційний характер, при перевірці викладеної у висновках інформації встановлено, що вони надавалися на інші партії товару; надана Довідка про транспортні витрати від 17.11.2020 №160 містить інформацію щодо Договору від 22.10.2020 №48, який не надано до митного оформлення; а в гр. 31 митної декларації декларантом вказано виробником товару ООО «КОЛОРИТТРЕЙД», але паспорти якості надані до митного оформлення від ООО «КОЛОРИТ».

Втім, як пояснив у відповіді на відзив позивач, заявлений до митного оформлення товар, зокрема клейонка підкладна з ПВХ покриттям «Колорит», постачається позивачем систематично для виготовлення медичних захисних костюмів та інших медичних засобів захисту. Якісні та вартісні характеристики згаданого товару протягом строку дії Контракту №106/4 від 10 квітня 2020 року, а ні позивачем, а ні його Постачальником не змінювалися. Враховуючи те, що висновки експертних організацій є оплатними, а їх вчасне отримання заявниками в умовах введеного на території Україні карантину було унеможливлено, позивачем надано митному органу Висновки спеціалізованої експертної організації ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1997 та №2427, згідно з якими, рівень цін на клейонку підкладну з ПВХ покриттям «Колорит», що поставлялася Постачальником протягом серпня-вересні та жовтня-листопада поточного року, відповідає поточній кон`юнктурі ринку. 24.11.2020 Позивачем отримано Висновок спеціалізованої експертної організації ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №2616, згідно з якими, рівень цін на клейонку підкладну з ПВХ покриттям «Колорит», що поставлялася Постачальником за Специфікацією №5, відповідає поточній кон`юнктурі ринку.

Висновок спеціалізованої експертної організації ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №2616 від 24.11.2020, подано позивачем у порядку статті 55 МК України відповідачеві разом із Заявою №01пр-7 від 04.02.2021, для підтвердження заявленої у ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788 митної вартості товару.

Разом з тим судом встановлено, що у додатковій інформації до графи 31 митної декларації ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788 зазначено, що виробником товару є ООО «КОЛОРИТ», а не ООО «КОЛОРИТТРЕЙД», як зазначено у оскаржуваному рішенні та у відзиві на позов відповідачем. А отже, аргументи, на які посилається відповідач відносно наявності розбіжностей у документах, які подані декларантом, зокрема відносно зазначення виробником товару у товаросупровідних документах та митній декларації (графа 31) різних компаній, не відповідають доказам, які містяться в матеріалах справи, які були подані як позивачем, так і відповідачем.

Щодо ненадання декларантом відповідачеві Договору від 22.10.2020 №48, інформація відносно якого міститься у Довідці про транспортні витрати від 17.11.2020 №160, яку надано до митного оформлення.

З матеріалів справи вбачається, що окрім згаданої Довідки про транспортні витрати від 17.11.2020 №160, позивачем надано відповідачеві разом з митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788: декларацію країни відправлення від 16.11.2020 №10131010/161120/01837334 та міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №161120.

Вичерпний перелік документів, що подається декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення передбачено Митним кодексом України.

Відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, до документів, які дають можливість перевірити достовірність декларування транспортних витрат, можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Враховуючи вищезазначене, документами, які дають можливість перевірити достовірність декларування транспортних витрат, можуть бути будь-які документи, у яких містяться відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До того ж, Договір від 22.10.2020 №48, інформація відносно якого міститься у Довідці про транспортні витрати від 17.11.2020 №160, а також платіжні доручення №84 від 23.11.2020 та №105 від 09.12.2020, які позивач не був в змозі надати митному органу під час митного оформлення товару, було подано Позивачем у порядку статті 55 МК України відповідачеві разом із Заявою №01пр-7 від 04.02.2021, для підтвердження заявленої у ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788 митної вартості товару.

Судом також досліджено та взято до уваги позицію Ради бізнес-омбудсмена, яку викладено у листах від 06.01.2021 №29288, від 29.02.2021 №29730, від 10.03.2021 №30454, від 12.04.2021 №31137, яку залучено позивачем до досудового оскарження рішення відповідача, згідно з якою надані митному органу документи дають змогу переконатись у заявленій ТОВ «Київгума» митній вартості товару, натомість рішення митного органу про коригування митної вартості є не обгрунтованим, відсутнє формулювання митного органу які саме числові значення складових митної вартості товару були не достатньо підтвердженими документально, деякі аргументи митного органу взагалі не відповідають дійсності тощо.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів та відомостей, поданих декларантом, оскільки будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів: «у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митна декларація від 27.10.2020 №UA500150/2020/208645 товар №2 (рівень митної вартості товару згідно джерела інформації 3,97 USD/кг, умови поставки CFR Одеса, країна виробництва Китай).».

Відповідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина перша). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта). У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (частина п`ята). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста).

Частиною 6 статті 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (пункти 1-4).

Згідно частини 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідачем не наведено в оскаржуваному рішенні які саме числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товарине підтверджені документами,

які були надані декларантом разом з митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788. Крім того, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В порушення наведених норм МК України оскаржуване рішення не містить: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Відповідачем не зазначено митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

При цьому як вбачається з наявної у матеріалах справи митної декларації від 27.10.2020 №UA500150/2020/208645, на яку посилається контролюючий орган в оскаржуваному рішенні, за вказаною митною декларацією здійснювався імпорт невідомого товару («товар №2»), з умовами поставки CFR Одеса, країна виробництва Китай, водночас за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756273 позивачем здійснювалось митне оформлення товару №1 - клейонка підкладна з полівінхлоридним покриттям, з умовами поставки FCA м.Тверь, країна виробництва РФ, тобто іншого товару з відмінними умовами поставки тощо.

Таким чином, враховуючи відсутність у спірному рішенні належного обґрунтування контролюючим органом наявності об`єктивних сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митної вартості товару, зважаючи на підтвердження наявними у матеріалах справи належними та достатніми доказами митної вартості товарів, заявленої позивачем у поданій до митного оформлення митній декларації ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 18.11.2020 №UA100390/2020/010014/2, відтак вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того підлягає задоволенню вимога позивача про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100390/2020/00039, оскільки під час судового розгляду судом встановлено відсутність перешкод для митного оформлення товарів за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100390/2020/756788.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн. (платіжне доручення від 22.04.2020 №2021). Враховуючи задоволення позову у повному обсязі на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Київської митниці Держмитслужби.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 30.10.2020 №UA100390/2020/010014/2.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100390/2020/00039.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» (ідентифікаційний код 35115248, місцезнаходження: 07403, Київська область, місто Бровари, вул. Кутузова, 127) судові витрати в розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Київської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43337359, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.