Справа № 490/7341/19
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/126/2020 Справа № 490/7341/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

секретаря судових засідань - Бондаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вознесенського відділу поліції Головного Управління національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 045280 від 15.08.2019 року.

Обґрунтовує позов тим, що відповідно до оскаржуваної постанови,працівник поліції наклав на нього штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП у розмірі 340,00 грн. Суть правопорушення полягає в тому, що 15.08.2019 року позивач керував автомобілем марки ВАЗ-2104 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Вознесенську, вулиця Київська, із непрацюючими габаритними вогнями о 03:50 годині.

Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки базується на припущеннях, порушені вимоги ст.ст. 283,33 КУпАп. Крім того, відповідно до приписів ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію», контроль за дотриманням Правил дорожнього руху є виключною компетенцією працівників патрульної поліції, а не працівників Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

Протоколом автоматизованого розподілу від 19.08.2019 року дана справа передана на розгляд судді Черенковій Н.П.

Після виконання приписів КАС України щодо запиту до органу державної установи щодо доступу до персональних даних з відділу обліку та моніторингу інформації щодо місця проживання,ухвалою судді від 17.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 12.11.2019 року.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

Із - за неявки сторін справа слуханням неодноразово відкладалась.

Ухвалою суду від 01.04.2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року зобов`язано надати постанову, яка оскаржується,у зв`язку з наданою копією, яка є нечитабельною.

За відповіддю Національної поліції у Миколаївській області, надати копію постанови не представляється можливим, у зв`язку з направленням її до Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції.

Із відповіді головного державного виконавця Центрального ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції вбачається, що 07.12.2020 року державним виконавцем Хоменко І.В., на підставі вимог п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Оригінал виконавчого документу разом із постановою направлено до Управління патрульної поліції у м. Вознесенськ. Копія постанови у матеріалах виконавчого провадження відсутня.

27.05.2021 року позивачем надана копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДПО 18 № 45280 від 15.08.2019 року.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У відповідності до ст.205 КАС України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ст.229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою серії ДПО 18 № 45280 від 15.08.2019, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15.08.2019 року керував автомобілем марки ВАЗ-2104д.н.з. НОМЕР_1 о 03:50 годині у м. Вознесенську, вулиця Київська, у якому не працюють габаритні вогні, чим порушив вимоги ст.121 ч.1 КУпАп.

Постанова складена ОСОБА_2 , Бат.Рота Вознесенське районне управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, у першу чергу з`ясовує, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Склад правопорушення- це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так, об`єктивна сторона - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єкт правопорушення - деліктоздатна фізична особа, яка вчинила правопорушення та відповідає вимогам до суб`єкта правопорушення, встановленого КУпАП для конкретного адміністративного правопорушення (вік, перебування на певній посаді, керування транспортним засобом, тощо).

Вина - це свідоме, вольове відношення суб`єкта до скоєного нею суспільно небезпечного діяння і до настання його наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Суб`єктивна сторона- психічна сфера діяльності особи, яка вчинила правопорушення у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння. Елементи суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення можуть бути обов`язковими (вина) або факультативними (мотив, мета).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статтею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається із копії постанови, що надана суду позивачем, даних про долучення будь-яких доказів вчинення правопорушення до постанови немає. Відповідачі, в супереч положенням ч.2 ст.70 КАС України, відзив на позов не подали, як і будь-яких доказів, на підтвердження факту вчинення правопорушення.

Отже, суд не може вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. На переконання суду, само по собі візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Разом з тим, доказів фіксації суду не надано. Оскільки всупереч обов`язку доказування правомірності свого рішення, відповідачем не представлено жодних доказів вчинення особою правопорушення, тому постанова не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не є доказом вчинення особою такого порушення. Відтак у суду відсутня можливість встановити на підставі яких доказів вказана особа зробила висновок про порушення позивачем вимог ст. 121 ч.1 КУпАП, та не вказано які пункти Правил дорожнього руху порушено відповідачем, та його заперечення не спростовані.

При цьому, суть адміністративного правопорушення у постанові викладено без опису обставин, та складу, передбаченого Правилами дорожнього руху , та відповідно до вимог ст. 121 ч.1 КУпАП.

Надана постанова не містить підпису особи, яка прийняла таке рішення, підпису ОСОБА_1 , або ж відомостей про відмову, не містить даних про роз`яснень вимог ст.268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

При цьому, зі змісту постанови неможливо встановити посаду, спеціальне звання, прізвище ім`я та по-батькові особи, яка розглядала справу ( п.3 постанови- Гонта. Бат.Рота).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, доказів правомірності прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не представлено, суд не вправі вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відтак, суд вважає, що позов є підставним, його слід задовольнити та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі ст.9, п.1 ст.247, ст.289, п.3 ч.1 ст.293 КУпАП та керуючись ст.ст.9, 73-74, 77, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Вознесенського відділу поліції Головного Управління національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимізадовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО 18 №045280 від 15.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Повний текст рішення виготовлений 01.07.2021 року.

Суддя Черенкова Н.П.