Справа № 813/2431/16
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/2431/16
У Х В А Л А

з питань заміни сторони виконавчого провадження

30 червня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., секретар судового засідання Винник В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Головного управління ДФС у Львівській області про заміну сторони відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення сум заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення сум заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення сум заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 57 129 (п`ятдесят сім тисяч сто двадцять дев`ять гривень) 33 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 рокуу справа № 813/2431/16 (пров. № А/857/3926/20) апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 813/2431/16, без змін.

Ухвалою Верховного суду від 05 листопада 2020 року справа № 813/2431/16 (адміністративне провадження № К/9901/28520/20) касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 813/2431/16 за позовом ОСОБА_1 до управління ДФС у Львівській області про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу повернуто особі, яка її подала.

Львівський окружний адміністративний суд 05.11.2020 видав виконавчий лист № 813/2431/16 на виконання зазначеного судового рішення.

Боржником у виконавчому листі зазначено - Головне управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79026, код ЄДРПОУ - ).

31 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача про заміну відповідача у справі з Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області () в порядку процесуального правонаступництва на належного відповідача Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області (). Мотивуючи подану заяву, позивач вказує, що Державна податкова служба є правонаступником прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України № 682-р «Питання Державної податкової служби» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року за № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України».

Відтак, позивач просить замінити - Головне управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області по даній справі.

14.05.2021 на адресу суду від ГУ ДПС у Львівській області надійшов відзив на заяву за змістом якої, останній просить відмовити у її задоволені. Дана заява обґрунтована тим, що наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 23.10.2019 № 616-0 ОСОБА_1 , поновлено на посаді головного державного інспектора по роботі з персоналом ДПІ Кам`янка-Буському районі ГУ ДФС у Львівській області. Наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 04.11.2019 № 636-0 ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора по роботі з персоналом ДНІ Камянка-Буському районі ГУ ДФС у Львівській області. Також вказують, що Головне управління ДПС у Львівській області та Головне управління ДФС у Львівській області є різними юридичними особами; діяльність Головного управління ДФС у Львівській області ще не припинено, зокрема це підтверджується відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; ОСОБА_1 , було звільнено з займаної посади у ГУ ДФС у Львівській області 04.11.2019 року. Працівником Головного управління ДПС у Львівській області вона не була; нормами законодавства про єдиний соціальний внесок обов`язок щодо сплати ЄСВ покладено на роботодавця, яким у даному випадку є Головне управління ДФС у Львівській області.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно із частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4 ст. 379 КАС України).

З наведеного слідує, що за законом до відкриття виконавчого провадження та на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони у виконавчому листі та сторони виконавчого провадження відповідно. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

За приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зміст наведеної норми процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Отже, ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконання судового рішення є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (стаття 52 КАС України). Оскарження такої ухвали варто розуміти як оскарження судового рішення.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 (справа № 905/1956/15).

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13.03.2019 (справа № 524/4478/17), від 20.02.2019 (справа № 826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта Головного управління ДФС у Львівській області, або перехід повністю чи частково його функцій (адміністративної компетенції) до Головного управління ДПС у Львівській області. Інакше відсутність підстав публічного правонаступництва доводить неможливість його здійснення.

Суд встановив, що Головне управління ДПС у Львівській області та Головне управління ДФС у Львівській області є різними юридичними особами з різними кодами ЄДРПОУ. Діяльність Головного управління ДФС у Львівській області ще не припинено, що підтверджується відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що на час розгляду вказаної заяви Головне управління ДФС у Львівській області не є ліквідованим чи реорганізованим, тому його права та обов`язки не могли перейти до Головного управління ДПС у Львівській області. Оскільки у спірних правовідносинах Головне управління ДПС у Львівській області не є правонаступником Головного управління ДФС у Львівській області, це два окремих суб`єкти владних повноважень, тому відсутні достатні правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження у цій справі.

При цьому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №682-р "Питання Державної податкової служби" передано Державній податковій службі функції з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.

Як установлено судом, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про перебування в стані припинення Головного управління ДФС у Львівській області.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС України, тобто про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

Водночас виконавчий лист у цій справі видано на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року, яким стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 57 129 (п`ятдесят сім тисяч сто двадцять дев`ять гривень) 33 коп.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що Головне управління ДФС у Львівській області не доведено наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

У такому випадку заміна Головного управління ДФС України у Львівській області як боржника за вказаним судовим рішенням може мати місце виключно у випадку фактичного його вибуття унаслідок припинення.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18. У вказаній справі також розглядалося питання щодо заміни боржника у виконавчому провадження з примусового виконання рішення у справі, в якій спір виник у відносинах публічної служби і стосувався стягнення заборгованості. Враховуючи, що зобов`язання, що випливає з рішення суду, не стосувалося публічно-владних функцій, що були передані ДПС України, і на момент вирішення судами питання про заміну боржника до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС України як боржника за вказаним рішенням суду, Верховний Суд визнав висновок судів попередніх інстанцій про вибуття ДФС України і наявність підстав для її заміни на ДПС України передчасним.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Головного управління ДФС у Львівській області про заміну сторони виконавчого провадження у цій адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 248, 293-295, 379, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління ДФС у Львівській області про заміну сторони відповідача, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текс ухвали складений та підписаний 05 липня 2021 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна