Справа № 826/9151/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

02 липня 2021 року м. Київ№ 826/9151/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
Головного управління ДПС у м. Києві (відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДР ВП 44116011)
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, п/п 43, код ЄДР: 34881820) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.06.2018:

№ , яким визначена сума пені за порушення ст. 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у розмірі 1924164,74 грн.;

№ , яким визначена сума штрафу за порушення пункту 2.8 глави 2, пункту 3,5 глави 3 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» у розмірі 41 327,7 грн.

Позивач також просив призначити судово-економічну експертизу, зобов`язавшись здійснити оплату.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2013 по 31.12.2017.

Зазначає, що за результатами перевірки складено акт від 11.05.2018 № 320/26-15-14-01- 02/34881820 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою своєчасності розрахунків при проведенні експортних операцій встановлено порушення товариством ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та нарахована пеня за порушення строків, передбачених ст.ст.1-2 Закону; встановлено факт перевищення ліміту залишку готівки в касі.

У зв`язку з незгодою ТОВ «Нафтогаз-Альянс» з висновками, фактами та даними, викладеними в акті перевірки, на підставі п. 86.7 ПК України, 18 травня 2018 року підприємством були подані заперечення на акт перевірки.

30.05.2018 року листом ГУ ДФС України від 30.05.2018 № 24840/10/26-15-14- 01-02 розглянуто заперечення ТОВ «Нафтогаз-Альянс», зменшено розрахунок пені, виправлено технічні описки; щодо факту перевищення ліміту залишку готівки в касі залишено без змін.

07.06.2018 року ТОВ «Нафтогаз-Альянс» отримало наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 04 червня 2018 року, яким визначена сума пені за порушення ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у розмірі 1 924 164,74 грн.;

№ від 04 червня 2018 року, яким визначена сума штрафу за порушення пункту 2.8 глави 2, пункту 3.5 глави 3 Постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» у розмірі 41 328,7 грн.

ТОВ «Нафтогаз-Альянс» вважає, що складаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення Відповідач діяв неправомірно та необґрунтовано, а саме Відповідачем було неправильно визначено суму валютної виручки, що надійшла несвоєчасно, а також суму валютної виручки, що не надійшла; Відповідачем було розраховано суму пені з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та помилково включено день сплати заборгованості до строку нарахування пені; Відповідач не надає доказів факту перевищення ліміту залишку готівки в касі.

Зокрема, за висновками Акту перевірки Відповідачем було виконано розрахунок пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, поданий у Додатку 20 до Акта перевірки на суму 14 618 198,78 грн.

Після розгляду Заперечень ТОВ «Нафтогаз-Альянс» ГУ ДФС у м. Києві було частково переглянутий розрахунок та зменшено загальну пеню за період до 12 473 696,39 грн. (далі - Розрахунок) (до сплати визначено 1 924 164,74 грн. з вирахуванням попередніх періодів) , однак усунуто не всі порушення при виконанні розрахунку, що призвело до завищення та необґрунтованості нарахування пені.

Позивач зазначає, що профільний закон трактує поняття «заборгованості» як суми, зазначеної в контракті, строк для виплати якої також вказаний в контракті і відповідно валютний курс Національного банку України, за яким іноземна валюта має бути перерахована у грошову одиницю України з метою обчислення пені, має визначатися на дату, коли виникла заборгованість покупця-нерезидента перед продавцем-резидентом - ТОВ «Нафтогаз-Альянс» - за контрактом, отже на день митного оформлення товару - на дату вивізної вантажної митної декларації, а не на дату, коли розпочинається нарахування пені.

При обчисленні податковим органом пені у розрахунку було використано курс гривні до долара не на день виникнення заборгованості, а на день, коли було розпочато нарахування пені; це призвело до завищення суми обчисленої пені.

Щодо включення дня сплати заборгованості до періоду стягнення пені, позивач зазначає, що при виконанні розрахунків не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, що призвело до невірного визначення кількості днів прострочення в обох розрахунках.

Неврахування двох вищевказаних норм у сукупності призвело, за висновком позивача, до завищення нарахованої пені, а саме:

у рядку 1 таблиці у Розрахунку нараховано пеню за 16.06.2015 року на суму недоотриманої виручки 20 250,00 дол. США за 1 день прострочення, однак 16.06.2015 року Товариством було отримано оплату за товар від покупця у сумі 12 750,00 дол. США, і відповідно пеня за 16.06.2015 року мала нараховуватися на суму недоотриманої виручки 9 562,50 дол. США. Отже, пеню за даною поставкою було помилково завищено на 1 303,02 грн.;

у рядку 3 таблиці у Розрахунку нараховано пеню за період з 23.06.2015 по 26.06.2015 року на суму недоотриманої виручки 150 500,00 дол. США, однак 26.06.2015 Товариством було отримано оплату за товар від покупця у сумі 25 000,00 дол. США, і відповідно пеня на суму 150 500,00 дол. США мала нараховуватися за період з 23.06.2015 по 25.06.2015 року. Отже, пеню за даною поставкою було помилково завищено на 7 770,89 грн. Відповідним чином, період нарахування пені в наступних рядках 4-11 має бути змінений;

у рядку 12 таблиці у Розрахунку розпочато нарахування пені на суму неодержаної виручки 100 520,00 дол. США (відвантаження товару на цю суму здійснене 26.06.2015 року, пеня нараховується з 25.09.2015). Граничний розмір пені у відповідності до законодавства за цією сумою становить 2 130 628,86 грн. (за курсом 21,196069 на день виникнення заборгованості).

За період з 25.09.2015 по 05.08.2016 на дану суму нараховано пеню 2 045 412,79 грн. 05.08.2015 Товариством було отримано платіж, в результаті чого сума недоотриманої виручки за цією поставкою зменшилась, і з 05.08.2015 року становила 91 020,00 дол. США (у даному рядку у Розрахунку також було помилково включено день оплати в період прострочення).

За період з 06.08.2015 по 18.10.2016 на частину недоотриманої виручки за цією поставкою у сумі 91 020,00 дол. США нараховано пені 112 195,64 грн (рядок 13 таблиці). Таким чином, усього на суму недоотриманої виручки 100 520,00 дол. США було нараховано пеню у розмірі 2 157 608,43 грн., хоча граничний розмір пені становить 2 130 628,86 грн. Отже, пеню за даною поставкою було помилково завищено на 26 979,57 грн.

у рядку 14 таблиці у Розрахунку нараховано пеню за період з 25.11.2015 по 18.10.2016 року на суму недоотриманої виручки 47040,00 дол. США, однак 18.06.2016 року Товариством було отримано оплату у сумі 149 968,00 дол. США, і відповідно останнім днем нарахування пені мало бути 17.10.2016. Отже, пеню за даною поставкою було помилково завищено на 3 379,72 грн.

у рядку 15 таблиці у Розрахунку розпочато нарахування пені на суму неодержаної виручки 95 760,00 дол. США (відвантаження товару на цю суму здійснене 11.09.2015 року, пеня нараховується з 11.12.2015). Граничний розмір пені у відповідності до законодавства за цією сумою становить 2 081 730,37 грн. (за курсом 21,739039 на день виникнення заборгованості).

За період з 11.12.2015 по 18.10.2016 року на дану суму нараховано пеню 2 101 247,46 грн. 18.10.2016 було отримано платіж, в результаті чого сума недоотриманої виручки за цією поставкою зменшилась, і з 18.10.2016 становила 83 852,00 дол. США. (у даному рядку також було помилково включено день оплати в період прострочення).

За період з 19.10.2016 по 31.12.2017 на частину недоотриманої виручки за цією поставкою у сумі 83 852,00 дол. США нараховано пені 136 502,76 грн. (рядок 16 таблиці). Таким чином, усього на суму неодержаної виручки 95 760,00 дол. США було нараховано пеню у розмірі 2 237 750,22 грн., хоча граничний розмір пені становить 2 081 730,37 грн. Отже, пеню за даною поставкою було помилково завищено на 156 (119,85 грн.

у рядку 17 таблиці на суму 94 080,00 дол. США було нараховано пені на суму 2 224 757,64 грн., однак граничний розмір пені за курсом на дату виникнення заборгованості (21,698655) складає 2 041 409,46 грн., пеню за даною поставкою було помилково завищено на 203 348,18 грн.

у рядку 18 таблиці на суму 88 200,00 дол. США було нараховано пені на суму 2 338 837,77 грн., однак граничний розмір пені за курсом на дату виникнення заборгованості (23,811620) складає 2 100 184,88 грн., пеню за даною поставкою було помилково завищено на 238 652,89 грн.

Щодо неправильного визначення суми валютної виручки, що надійшла несвоєчасно, а також суму валютної виручки, що не надійшла, як зазначає позивач, перевіркою своєчасності розрахунків при проведенні експортних операцій встановлено порушення ТОВ «Нафтогаз-Альянс» ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями, а саме несвоєчасне надходження на рахунок ТОВ «Нафтогаз-Альянс» валютної виручки в сумі 330 218,00 доларів США (еквів. 9 393 240,53 грн.) та ненадходження валютної виручки в сумі 266 132,00 доларів США (еквів. 7 469 586,19 грн.) за контрактом від 01.06.2014 №01/06-14 з компанією «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія).

В результаті вищезазначених допущених помилок було невірно обчислено суму валютної виручки, яка несвоєчасно надійшла на рахунки Товариства (сторінка 15 та сторінка 21 Акту перевірки), а саме через неврахування того, що день, у який відбувається оплата заборгованості, не вважається днем прострочення заборгованості. Таким чином, на думку позивача, сума валютної виручки, яка надійшла несвоєчасно, становить 322 718, 00 дол. США., а не 330 218,00 дол. США.

Щодо розбіжностей з попереднім актом перевірки № 1526/28-10-14-02/34881820 від 27.09.2016р. за частину періоду, що перевіряється, позивач зазначає, що Офісом великих платників податків ДФС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Нафтогаз-Альянс» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.10.2015 по 14.09.2016, за результатами якої було складено акт № 1526/28-10-14-02/34881820 від 27.09.2016 р.

Податкові повідомлення-рішення, які оскаржуються в даній справі, були видані на підставі акта від 11.05.2018 р. № 320/26-15-14-01-02/34881820 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Нафтогаз-Альянс» в тому числі з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 21.12.2017 року.

Однак метод розрахунку, сума недоотриманої виручки, період прострочення кожної суми недоотриманої виручки, кількість днів прострочення за один і той самий період 01.10.2015 по 14.09.2016 в актах № 1526/28-10-14- 02/34881820 від 27.09.2016 р. та № 320/26-15-14-01-02/.05.2018 р. не співпадають; суми пені, нарахованої за цей період, не співпадають.

Так, за актом № 1526/28-10-14-02/34881820 від 27.09.2016 р., розрахунок було виконано на такі суми, періоди, кількість днів прострочення: на суму 7 500,00 грн. - 114 днів прострочення з 01.10.2015 по 22.01.2016 - пеня 55 836,72 грн.; на суму 22 500,00 грн. - 117 днів прострочення з 01.10.2015 по 25.01.2016 - пеня 173 371,41 грн.; на суму 25 000,00 грн. - 182 дні прострочення з 01.10.2015 по 30.03.2016 - пеня 299 654,29 грн.; на суму 25 000,00 грн. -218 днів прострочення з 01.10.2015 по 05.05.2016 - пеня 358 926,56 грн.; на суму 20 000,00 грн. - 280 днів прострочення з 01.10.2015 по 06.07.2016 - пеня 368 805,28 грн.; на суму 15 500,00 грн. - 310 днів прострочення з 01.10.2015 по 05.08.2016 - пеня 316 448,10 грн.; на суму 9 500,00 грн. - 310 днів прострочення з 01.10.2015 по 05.08.2016 - пеня 189 638,58 грн.; на суму 91 020,00 грн. - 350 днів прострочення з 01.10.2015 по 14.09.2016 - пеня 1 918 529,44 грн.; на суму 91 020,00 грн. - 350 днів прострочення з 01.10.2015 по 14.09.2016 - пеня 1 918 529,44 грн.; на суму 47 040,00 грн. - 295 днів прострочення з 25.11.2015 по 14.09.2016 - пеня 997 016,48 грн.; на суму 95 760,00 грн. - 279 днів прострочення з 11.12.2015 по 14.09.2016 - пеня 1 872 996,94 грн.; на суму 94 080,00 грн. - 276 днів прострочення з 14.12.2015 по 14.09.2016 - пеня 1 858 659,33 грн.; на суму 88 200,00 грн. - 184 днів прострочення з 15.03.2016 по 14.09.2016 - пеня 1 291 038,45 грн.

Надалі позивач зазначає, що за актом № 320/26-15-14-01-02/34881820 від 11.05.2018 р. розрахунок за попереднім актом № 1526/28-10-14-02/34881820 від 27.09.2016 р. було виконано ще раз, при чому інспектор почав рахувати не з 01.10.2015 року, як це зроблено у акті від 27.09.2016 року, а з 15.09.2015, тобто іншим чином визначивши період, на який за актом від 27.09.2016 року мала бути нарахована пеня.

Цей розрахунок було виконано на суми, періоди, кількість днів прострочення, які не є аналогічними сумам, періодам, кількості днів прострочення у акті №1526/28- 10-14-02/34881820 від 27.09.2016 р. (секція, виділена як «Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 27.09.2016 № 1526/28-10-14-02/34881820»): 115 500,00 грн. - 130 днів прострочення з 15.09.2015 по 22.01.2016 - пеня 980 571,09 грн.; на суму 108 000,00 грн. - 3 днів прострочення з 23.01.2016 по 25.01.2016 - пеня 21 159,18 грн.; на суму 85 500,00 грн. - 65 днів прострочення з 26.01.2016 по 30.03.2016 - пеня 362 938,65 грн.; на суму 60 500,00 грн. - 36 днів прострочення з 31.03.2016 по 05.05.2016 - пеня 236,69 грн.; на суму 35 500,00 грн. - 62 днів прострочення з 06.05.2016 по 06.07.2016 - пеня 738,73 грн.; на суму 15 500,00 грн. - 30 днів прострочення з 07.07.2016 по 05.08.2016 - пеня 30 367,34 грн.; на суму 100 520,00 грн. - 316 днів прострочення з 25.09.2015 по 05.08.2016 - пеня 2 045 412,78 грн.; на суму 91 020,00 грн. - 74 днів прострочення з 06.08.2016 по 18.10.2016 - пеня 112 195,64 грн.; на суму 47 040,00 грн. - 329 днів прострочення з 25.11.2015 по 18.10.2016 - пеня 1 111 926,86 грн.; на суму 95 040,00 грн. - 313 днів прострочення з 11.12.2015 по 18.10.2016 - пеня 2 101 247,46 грн.

Більш того, як зазначає позивач, одночасно і Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби при здійсненні розрахунку за актом № 1526/28-10-14-02/34881820 від 27.09.2016, і Головним управлінням ДФС у м. Києві при здійсненні розрахунку за актом № 320/26-15-14-01-02/.05.2018 допущені аналогічні помилки у методиці виконання розрахунку, а саме порушено вимоги статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а також помилково нараховано пеню на дні, коли прострочену заборгованість було погашено.

Отже, з огляду на відсутність математичного, документального та нормативного обґрунтування податковим контролюючим органом - Відповідачем - методу обчислення пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД, невірне визначення податковим органом суми валютної виручки, яка надійшла несвоєчасно, існування розбіжностей в методі розрахунку, сумах недоотриманої виручки, періоді прострочення кожної суми недоотриманої виручки, кількості днів прострочення за один і той самий період 01.10.2015 по 14.09.2016 в актах № 1526/28-10-14-02/34881820 від 27.09.2016 р. та № 320/26-15-14-01-02/.05.2018, порушення податковими органами при виконанні розрахунку суми пені вимог статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та помилкового включення дня сплати заборгованості до періоду прострочення, податкове повідомлення-рішення № від 04 червня 2018 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 04 червня 2018 у позові зазначається, що цим рішенням визначена сума штрафу за порушення пункту 2.8 глави 2, пункту 3.5 глави З Постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» у розмірі 41 328,7 грн.

В Акті перевірки визначено порушення ТОВ «Нафтогаз-Альянс» п. 2.8 глави 2, п. 3.5 глави 3 Постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (діяла на момент здійснення порушень), в результаті чого перевищено ліміт залишку готівки в касі на суму 20664,35 гривень.

Зокрема, Актом перевірки на сторінці 20 було встановлено факт перевищення ліміту залишку готівки в касі на суму 20664,35 грн., а саме зазначено: « 01.09.2016 складено видатковий касовий ордер № 92 про видачу готівкових коштів ОСОБА_1 на суму 20664,35 грн., про що зроблено відповідний запис у касовій книзі від 01.09.2016 на стор. 9.

01.09.2016 сума 20 664,35 грн. не підтверджена підписом одержувача коштів ОСОБА_1 , оскільки сума коштів отримана під підпис одержувача коштів 09.09.2016, про що зроблено відповідний запис (дата і підпис) у видатковому касовому ордері № 92 від 01.09.2016».

Однак, як зазначає позивач, дане твердження не відповідає дійсності. На запит інспектора 29.03.2018 листом Товариства за вих. 217/2 від 03.05.2018 надано відповідь, через перебування ОСОБА_2 у відпустці відповідь було отримано головним державним ревізором-інспектором Дем`янчуком І.Б. 04 травня 2018 року, тобто до закінчення перевірки; напис про що міститься на примірнику відповіді, копія якого надається.

До відповіді надано копії всіх документів, які вимагалися запитом, а саме: Копія аркуша касової книги від 01.09.2016 року, стор. 9; Копія видаткового касового ордеру № 92 від 01.09.2016 року; Копія прибуткового касового ордеру № 8 від 01.09.2016 року; Копія аркушу касової книги від 19.09.2016 року, стор. 10.

Окрім того, Товариством було повторно надано відповідь на звернення та копії відповідних документів через канцелярію ГУ ДФС у м. Києві 07 травня 2018 року.

У відповідності до документів, копії який були належним чином надані посадовій особі Відповідача:

01.09.2016 було складено видатковий касовий ордер № 92 про видачу готівкових коштів ОСОБА_1 на суму 20664,35 грн.

01.09.2016 належним чином зроблено запис у касовій книзі про те, що за видатковим касовим ордером № 92 від 01.09.2016 ОСОБА_1 видано кошти - заробітну плату за липень 2016 року - у сумі 20664,35 грн.

ОСОБА_1 дані кошти у сумі 20664,35 грн. було належним чином отримано 01 вересня 2016 року, що підтверджується її особистим підписом на видатковому касовому ордері № 92 від 01.09.2016, копія якого була надана до закінчення терміну перевірки.

Тому, твердження, що Товариством було перевищено ліміт залишку готівки в касі на суму 20664,35 гривень, не відповідає дійсності.

Позивач зазначає, що в листі ГУ ДФС України від 30.05.2018 № 24840/10/26-15-14-01-02 про розгляд заперечень Відповідач стверджує, що видатковий касовий ордер № 92 від 01.09.2016 року - виправлений, оскільки під час перевірки посадовою особою відповідача встановлено, що готівкові кошти у розмірі 20 664,35 грн. отримані виключно 09.09.2016.

При цьому, Відповідач не надає жодних доказів та підтверджень цього факту; ТОВ «Нафтогаз-Альянс» зі свого боку надавало Відповідачу лише копію видаткового касового ордеру № 92 від 01.09.2016 року, за яким кошти були отримані 01.09.2016.

Отже, з огляду на те, що ГУ ДФС України не надає документального підтвердження порушення ТОВ «Нафтогаз-Альянс» п. 2.8 глави 2, п. 3.5 глави З Постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», в результаті чого перевищено ліміт залишку готівки в касі на суму 20664,35 гривень, повідомлення-рішення № від 04 червня 2018 року підлягає скасуванню.

Відтак, враховуючи викладене у позовній заяві, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 04.06.2018 №, відповідач зазначає, за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено, що ТОВ «Нафтогаз-Альянс» здійснювались експортні операції щодо продажу товару (молока сухого знежиреного та рослинно-вершкових сумішей) та імпортні операції щодо отримання послуг (користування електронною системою зв`язку, обслуговування рахунку, обслуговування системи клієнтського зв`язку).

Згідно акта попередньої перевірки від 08.10.2015 № 426/26-55-22-04/34881820, у ТОВ «Нафтогаз-Альянс» станом на 01.01.2015 встановлена кредиторська заборгованість за зовнішньоекономічним експортним контрактом від 01.06.2014 № 01/06-14 з компанією «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) в сумі 136 000,00 доларів США (еквів. 2 144 523,61 грн.), що відповідає даним бухгалтерського обліку по рахунку 362.

ТОВ «Нафтогаз-Альянс» укладено контракт від 01.06.2014 № 01/06-14 з компанією/ «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) на продаж молока сухого знежиреного (виробник ПАТ "Жашківський Маслозавод"). Загальна сума контракту: 1 030 000,0 доларів США. Умови поставки: FCA Київ. Умови оплати: за кожну партію товару за 2 дні до відвантаження. Термін дії договору подовжено до 31.12.2018 року додатковою угодою від 29.12.2014 3 29/12/14-01.

Компанія «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) виконала свої зобов`язання частково.

- згідно трьох стороннього договору про переведення боргу від 20.08.2015 Ха 20/08/15-1"' компанія «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія, Первісний боржник) переводить борг по експортному контракту від 03.06.2014 № 01/06-14 на компанію «EXIMTRADE SOLUTIONS LIMITED» (ОАЕ, Новий боржник) у розмірі 80 618,6 дол. США.

- згідно трьохстороннього договору про переведення боргу від 21.03.2016 № 21/03/16-1 компанія «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія, Первісний боржник) переводить борг по експортному контракту від 01.06.2014 № 01/06-14 на компанію «EXIMTRADE SOLUTIONS LIMITED» (ОАЕ) (Новий боржник) у розмірі 50 000,0 дол. США.

- згідно договору поруки від 01.10.2016 № 01/01-16, компанія «Pannonmilk Ltd» (Федерація Сент Кіттс і Невіс) виступає поручителем компанії «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія, Боржник) у випадку невиконання та/або прострочення зобов`язань за контрактом від 01.06.2014 №01/06-14 в сумі 150 000,00 доларів США.

У періоді, який перевірявся, згідно митних декларацій ТОВ «Нафтогаз-Альянс» відвантажено товар нерезиденту на загальну суму 838 850,0 дол. США (екв. 18 687 218,44 грн.).

Згідно з виписками банку з валютного рахунку та рахунку в національній валюті валютні кошти від нерезидентів надійшли на рахунок ТОВ «Нафтогаз-Альянс» на загальну" суму 572 718,00 доларів США (еквів. 11 658 889,47 грн.), в тому числі в сумі 330 218,00 доларів США (еквів. 9 393 240,53 грн.) з порушенням законодавчо встановлених термінів надходження валютної виручки. Кошти в сумі 266 132,00 доларів США (еквів. 7 469 586,19 грн.) станом на 31.12.2017 не надійшли, в т.ч.:

від компанії «ТМК INTERNATIONAL Limited» (Великобританія) в сумі 240 481,4 дол. США (еквів. 6 749 645,08 грн.);

від компанії «EXIMTRADE SOLUTIONS LIMITED» (ОАЕ) в сумі 25 618,6 дол. США (еквів. 719 042.,96 грн.) відповідно договорів про переведення боргу від 20.08.2015 № 20/08/15-1 і від 21.03.2016 № 21/03/16-1.

від компанії «Pannonmilk Ltd» (Федерація Сент Кіттс і Невіс) в сумі 32,00 дол. США (еквів. 898,15 грн.) відповідно договору поруки від 01.10.2016 № 01/01-16.

Відповідач зазначає, що твердження ТОВ «Нафтогаз-Альянс» щодо того, що день, у який відбувається оплата заборгованості, не вважається днем прострочення заборгованості, не відповідає дійсності, оскільки, день надходження валютної виручки, на поточний рахунок підприємства є останнім днем здійснення валютної операції, після чого банк знімає її з валютного контролю.

Крім того, відповідач вважає безпідставними доводи позивача відносно неправильного визначеного валютного курсу та неврахування того, що розмір пені не може перевищувати суму недоотриманої виручки.

Так, як зазначає відповідач, заборгованість в сумі 20 250.00 доларів США виникла 16,06.2015 (курс долара до гривні становив 21,448810); заборгованість в сумі 150 500.00 доларів США виникла 23.06.2015 (курс долара до гривні становив 21,768700); заборгованість в сумі 47 040,00 доларів США виникла 25.11.2015 (курс долара до гривні становив 23,949241).

Заборгованість в сумі 100 520.00 доларів США виникла 25.09.2015 (курс долара до гривні становив 21,464469), заборгованість в сумі 95 760,00 доларів США виникла 11.12.2015 (курс долара до гривні становив 23,368319), заборгованість в сумі 94 080,00 доларів США виникла 14.12.2015 (курс долара до гривні на дату виникнення становив 23,860094), заборгованість в сумі 88 200.00 доларів США виникла 15.03.2016 (курс долара до гривні на дату виникнення становив 26.517435).

Актом документальної позапланової невиїзної перевірки від 08.10.2015 № 426/26-55- 22-04/34881820 нараховано пеню на заборгованість в сумі 861 326.43 грн. за період 01.06.2014 по 30.09.2015; актом документальної позапланової виїзної перевірки від 27.09.2016 № 1526/28- 10-14-02/34881820 нараховано пеню на заборгованість в сумі 9 688 205,22 грн. за період з 01.10.2015 по 14.09.2016.

Таким чином, як зазначає відповідач, з урахуванням результатів попередніх перевірок сума пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД встановлено в розмірі 1 924 164,74 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у м. Києві від 04.06.20л №, відповідач зазначає, що на виконання вимог пунктів 5.2 та 5.3 Постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» ТОВ «Нафтогаз-Альянс» ліміт залишку готівки в касі за перевіряємий період не встановлювало - дорівнює нулю, про що свідчить довідка б/н від 29.03.2018 надана підприємством.

Встановлено факт перевищення ліміту залишку готівки в касі на суму 20664,35 грн., а саме: 01.09.2016р. складено видатковий касовий ордер № 92 про видачу готівкових коштів ОСОБА_1 на суму 20664,35 грн., про що зроблено відповідний запис у касовій книзі від 01.09.2016р. на сторінці 9.

01.09.2016р. сума 20 664,35 грн. не підтверджена підписом одержувача коштів ОСОБА_1 , оскільки сума коштів отримана під підпис одержувача коштів 09.09.2016р., про що зроблено відповідний запис (дата і підпис) у видатковому касовому ордері № 92 від 01.09.2016.

Відповідач звертає увагу на те, що видатковий касовий ордер від 01.09.2016 року №92, в якому сума коштів 20 664,35 грн. отримана під підпис одержувача коштів 01.09.2016 року - виправлений. Оскільки, під час проведення перевірки посадовою особою ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що готівкові кошти у розмірі 20 664,35 грн. (у відповідності до видаткового касового ордеру № 92) отримана виключно 09.09.2016 року. Тобто, в документах, які надано дані про дату отримання готівкових коштів у розмірі 20 664,35 грн. - виправлено та є такими, що не відповідають дійсності.

Відтак, відповідач вважає спірні рішення законними та обґрунтованими, у задоволенні позову просить відмовити.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

14.06.2018 відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної адміністративної справи визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В.

Ухвалою судді Патратій О.В. від 18.06.2018 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Патратій О.В. від 21.08.2018 задоволено клопотання ТОВ «Нафтогаз-Альянс» про призначення у справі судово-економічної експертизи та призначено по справі судово-економічну експертизу з питань:

- чи підтверджуються документально та нормативно висновки акту від 11.05.2018 № 320/26-15-14-01-02/34881820 документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (код ЄДР 34881820) з питань дотримання вимог дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2013р. по 31.12.2017р. в частині нарахування пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "Нафтогаз-Альянс" за порушення резидентом строків, передбачених ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 03.09.1994 р. на суму 1 924 164,74 грн, розрахунок якої поданий в додатку до податкового-повідомлення рішення від № від 04 червня 2018 року.

Проведення судово-економічної експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Зобов`язано сторін на вимогу експерта надати всі необхідні для проведення експертизи документи та предмети.

Провадження у справі було зупинено відповідно до вищезгаданої ухвали.

18.11.2019 суддею Патратій О.В. сформовано супровідний щодо направлення справи до КНДІСЕ.

03.02.2020 інститут звернувся до суду та учасників процесу з листом № 2788/2789/20-72 відносно того, що підготовлено клопотання про надання додаткових матеріалів, яке необхідно задовольнити протягом 45 днів.

Зокрема, експертами витребувано:

додаткові угоди, додатки та специфікації до зовнішньоекономічного контракту №01/06-14 від 01.06.2014, укладеного між ТОВ «Нафтогаз-Альянс» та ТМК INTERNATIONAL LIMITED;

регістри бухгалтерського обліку ТОВ «Нафтогаз-Альянс», на яких обліковуються розрахунки за зовнішньоекономічними контрактами;

банківські виписки по рахунках ТОВ «Нафтогаз-Альянс» (валютного рахунку та рахунку в національній валюті), на яких відображено розрахунки за зовнішньоекономічним контрактом №01/06-14 від 01.06.2014;

інші документи, які підтверджують висновки Акту ТУ ДФС України у м. Києві від 11.05.2018р. №320/26-15-14-01-02/34881820 в частині нарахування пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Нафтогаз- Альянс» за порушення резидентом строків, передбачених ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» на суму 1 924 164,74грн.

Листом від 10.02.2020 суддею Патратій О.В. погоджено проведення експертизи у строк понад 90 днів.

У той же час, 04.06.2020 КНДІСЕ повторно звернувся, у т.ч. до учасників процесу відносно раніше направленого клопотання про надання документів, необхідних для проведення експертизи.

Зазначено, що клопотання задоволено частково, матеріали, необхідні для проведення експертизи не надійшли, у зв`язку з чим КНДІСЕ повторно звернувся, у т.ч. до сторін у справі, відносно необхідності надання КНДІСЕ необхідних матеріалів.

Звернута увага на те, що у випадку невиконання клопотання експертів у трок 45 днів, ухвала суду від 21.08.2018 буде залишена без виконання, а матеріали повернуті суду.

Експертами повторно повідомлено про необхідність надання оригіналів або належним чином засвідчених копій документів:

додаткові угоди, додатки та специфікації до зовнішньоекономічного контракту №01/06-14 від 01.06.2014, укладеного між ТОВ «Нафтогаз-Альянс» та ТМК INTERNATIONAL LIMITED;

регістри бухгалтерського обліку ТОВ «Нафтогаз-Альянс», на яких обліковуються розрахунки за зовнішньоекономічними контрактами;

банківські виписки по рахунках ТОВ «Нафтогаз-Альянс» (валютного рахунку та рахунку в національній валюті), на яких відображено розрахунки за зовнішньоекономічним контрактом №01/06-14 від 01.06.2014.

Однак, вказані матеріали не були надані.

Листом від 09.10.2020 КНДІСЕ повернув до суду матеріали справи без виконання ухвали від 21.08.2018 у зв`язку з ненаданням витребуваних матеріалів.

Між тим, 05.04.2021 розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва № 842 дану адміністративну справу передано на повторний автоматизований розподіл судових справ, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Патратій О.В.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний адміністративний позов 05.04.2021 розподілено на суддю Кармазіна О.А.

Ухвалою судді Кармазіна О.А. від 14.04.2021 справу прийнято до провадження судді.

Цією ж ухвалою поновлено провадження у даній справі.

Під час підготовчого провадження залучено до участі у справі в якості другого відповідача ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДР ВП 44116011), яке є правонаступником ГУ ДПС у м. Києві відносно виконуваних функцій.

Водночас, позивачем неодноразово заявлялися клопотання про повторне направлення справи до експертної установи з одночасним заявленням клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника (вх. від 25.05.2021 - а.с. 191; вх. від 30.06.2021 - а.с. 220).

В усіх випадках

У зв`язку з цим, у підготовчому засіданні 27.05.2021 судом зазначено (протокол с/з), що розгляд справи розпочався спочатку. Попередні процесуальні документи свідчать, що ухвалою від 21.08.2018 призначено судово-економічну експертизу. Експертна установа двічі зверталася, у тому числі до позивача, щодо надання матеріалів для проведення експертизи. (а.с. 142, 149). Між тим, вказані клопотання експертної установи були проігноровані. Частиною 8. ст. 68 КАС України передбачено, що призначений судом експерт може відмовитися від надання висновку, якщо наданих на його запит матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Врешті решт, вказані матеріали були повернуті без виконання, оскільки позивачем не надано необхідних матеріалів. Враховуючи наведене, та те, що розгляд справи розпочався спочатку, суд не вбачав підстав для повторного направлення матеріалів до експертної установи та підстав для проведення експертизи, оскільки питання, поставлені в акті перевірки та у позові, підтверджуються/спростовуються документально, на чому і зосереджується суд у даній справі.

Підготовче провадження проведено у підготовчих засіданнях 12.05.2021, 27.05.2021, в останнє засідання представник позивача не з`явився, будучи повідомленим належним чином (а.с. 186).

27.05.2021 у підготовчому засіданні була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

У судове засідання 16.06.2021 представник позивача не прибув. Як і у попередньому випадку причин неявки не повідомив, як і не надано доказів поважності причин прибуття у судове засідання.

Перед судовим засіданням 30.06.2021 позивачем було подано чергове клопотання про проведення засідання без участі представника та направлення справи до експертної установи, яке було розглянуто та судом повторно звернута увага на те, що розгляд справи розпочався спочатку. Попередні процесуальні документи свідчать, що ухвалою від 21.08.2018 призначено судово-економічну експертизу. Експертна установа двічі зверталася, у тому числі до позивача, щодо надання матеріалів для проведення експертизи. (а.с. 142, 149). Між тим, вказані клопотання експертної установи були проігноровані. Частиною 8. ст. 68 КАС України передбачено, що призначений судом експерт може відмовитися від надання висновку, якщо наданих на його запит матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Врешті решт, вказані матеріали були повернуті без виконання, оскільки позивачем не надано необхідних матеріалів. Враховуючи наведене, те, що розгляд справи розпочався спочатку, суд не вбачає підстав для повторного направлення матеріалів до експертної установи та підстав для проведення експертизи, оскільки питання, поставлені в акті перевірки та у позові, підтверджуються/спростовуються документально, на чому і зосереджується суд у даній справі.

У судовому засіданні 30.06.2021 за згодою учасників ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо можливості подальшого розгляду справи, суд виходить з наступного.

Так, враховуючи доводи позивача в обґрунтування позову в частині щодо нарахування пені за порушення строків передбачених статтями 1 і 2 закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», під час судового розгляду підлягають дослідженню: умови зовнішньоекономічних контрактів з додатками, специфікації, платіжні документи, матеріали обліку поставок позивача (первинні документи щодо оприбуткування поставок), зокрема, регістри бухгалтерського обліку ТОВ «Нафтогаз-Альянс», на яких обліковуються розрахунки за зовнішньоекономічними контрактами; банківські виписки по рахунках позивача (валютного рахунку та рахунку в національній валюті) на яких відображено розрахунки за зовнішньоекономічним контрактом №01/06-14 від 01.06.2014.

Ці документи є первинними та визначальними для цілей встановлення обставин на підтвердження чи спростування доводів позивача (щодо умов поставок та розрахунків, дат поставок, дат проведення розрахунків, обсягів та вартості поставок, сум перерахованих коштів, отриманої виручки).

Є очевидним, що вказані документи в оригіналах є саме у позивача.

Не спростовуючи обов`язок відповідача довести законність оскаржуваного рішення, між тим, суд не може залишати поза увагою і положення ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виконуючи цей обов`язок та обов`язок, визначений ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем, на обґрунтування правомірності своїх рішень, складено акт перевірки, який є носієм доказової інформації, висновки якого покладені в основу спірних рішень.

Між тим, обов`язок, визначений ч. 1 ст. 77 КАС України в рівній мірі стосується і позивача, чим забезпечується дотримання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України - розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Саме посилаючись на обставини, які можна встановити лише з цих документів, позивач обґрунтовує свої вимоги.

В контексті наведеного суд звертає увагу на те, що в силу п. 4 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи, що у повній мірі стосується і позивача, зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України), що у даному випадку стосується і наявних у позивача матеріалів, зазначених вище, необхідним для встановлення наведених вище обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, що має місце у даному випадку з вищезгаданою сукупністю документів, зазначених судом.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом (ч. 2 ст. 94 КАС України).

У свою чергу, слід зазначити, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Докази суду надають учасники справи (ч. 4 ст. 77 КАС України).

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 2 ст. 79 КАС України).

Що стосується позивача, то відповідно до ч. 2 ст. 79 КАС України позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 79 КАС України).

Не зайвим буде зазначити, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), що є процесуальним обов`язком позивача відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України.

У даному випадку слід зазначити, що справа знаходиться у провадженні з 2018 року.

Перед позивачем неодноразово ставилось питання надання додаткових документів, що стосується і клопотань експертів, у т.ч. на їх відсутність зверталась увага і в останньому судовому засіданні за участі сторін (30.06.2021), які (документи, докази у справі) є лише у наявності позивача: додаткові угоди, додатки та специфікації до зовнішньоекономічного контракту №01/06-14 від 01.06.2014, укладеного між ТОВ «Нафтогаз-Альянс» та ТМК INTERNATIONAL LIMITED; регістри бухгалтерського обліку ТОВ «Нафтогаз-Альянс», на яких обліковуються розрахунки за зовнішньоекономічними контрактами; банківські виписки по рахунках ТОВ «Нафтогаз-Альянс» (валютного рахунку та рахунку в національній валюті), на яких відображено розрахунки за зовнішньоекономічним контрактом №01/06-14 від 01.06.2014.

В силу вищенаведених норм процесуального закону вказані матеріалами мали бути надані разом із позовною заявою, оскільки саме на обставинах, які підтверджують вищевказані документи, ґрунтуються позовні вимоги.

Так, позивач посилається та надав до матеріалів справи не засвідчені копії митних декларацій, які у свою чергу містять посилання, крім іншого, на інвойси, специфікації, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - код документу 4103, а самі декларації містять посилання на наявність іншої додаткової інформації («Див.доп.» - т.1, а.с. 85), що стосується поставки, а відтак і обставин, які підлягають встановленню під час розгляду справи для цілей встановлення дат поставки, дат платежів, їх обсягів/розмірів. Вказані документи до позову (з 2018) не надані. При цьому, позивав за усім позовом посилається на обставини отримання платежів, між тим, як вже зазначалося, до позову не надано жодного платіжного документу, банківських виписок та регістрів бухгалтерського обліку на обставини, які відображені в яких, посилається позивач.

При цьому, до матеріалів справи не надано доповнення до МД, на які містяться посилання у наявних у справі копіях МД у вигляді відмітки у гр. 44 МД "Див.доп.", де зазвичай, наводиться додаткова інформація про поставку та документи, які її супроводжують.

При цьому, навіть надана копія контракту та копії МД взагалі не засвідчені.

Позивачем до суду надані матеріали копій «пакетом».

Однак, враховуючи вимоги п.п. 4.5, 5.27 ДСТУ 4163-2003, а також, крім іншого, пункту 8 Розділу 10 Глави 2 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затверджених наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015, засвідченню підлягає кожний окремий документ (доказ; багатосторінкова копія одного документу), а не пакет копій документів, та копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Засвідчувальні написи та відбиток печатки (за наявності) проставляють на звороті останнього аркуша копії певного (одного) документу. Тобто, учасник справи може подати прошитий пакет копій документів, але кожен документ повинен в ньому бути засвідчений належним чином.

Між тим, як вже зазначалося, матеріали справи не містять належним чином засвідчених копій документів, що стосується і епізоду з обліку готівки.

При цьому, ці вимоги щодо засвідчення копій документів не є надмірним формалізмом, оскільки у даному випадку відповідач посилається на підробку одного з документів щодо обліку готівки.

Водночас, суд враховує, що такий стан речей існує з 2018 року, хоча норми КАС України щодо процесуальних обов`язків позивача наявні у вільному доступі.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України у разі неподання доказів позивачем суд може залишити позовну заяву без розгляду, що кореспондується з положеннями п. 9. ч. 1. ст. 240 КАС України, та є у даному випадку наслідком невиконання позивачем процесуальних обов`язків, визначених ч. 4 ст. 161, ч. 2 ст. 79, ч. 4 ст. 77, ч. 2 ст. 73, ч. 2 ст. 94, ч. 1 ст. 72, п. 4 ч. 5 ст. 44, ч. 1 ст. 77 КАС України.

Тобто, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду у зв`язку з невиконанням наведених вище процесуальних обов`язків та ненаданням з 2018 року належним чином засвідчених та зазначених вище копій документів, які (докази) є базовими (визначальними) для цілей підтвердження обставин, на які посилається позивач у позовній заяві, встановлення судом обставин, які мають визначальне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Суд вважає, що у даному випадку вичерпані розумні часові можливості очікування виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків та суд не вбачає з 2018 року будь-яких перешкод для виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків та надання суду вказаних вище доказів для вирішення справи, які позивач був зобов`язаний надати разом з позовною заявою.

Керуючись ч. 9 ст. 80, ст. ст. 240, 241, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, п/п 43, код ЄДР: 34881820) залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 3 ст. 240 КАС України ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена в порядку ст.ст. 292 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін