Справа № 480/1090/21
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2021 року Справа № 480/1090/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,
представника позивача - Борсук С.В.,
представника відповідача - Непийпа Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Статус фізичної особи-підприємця набув 10.01.2001. Відповідно до відомостей з про застраховану особу з бази даних Пенсійного фонду України позивачем доходи від підприємницької діяльності останній раз були отримані у 2011 році. Крім того, одночасно з підприємницькою діяльністю постійно працював та продовжує працювати за трудовими договорами. З 2006 році постійно працює у ТОВ Комфортсервіс, яким щомісячно сплачується ЄСВ з заробітної плати. Цим виключається обов`язок по самостійній сплаті ЄСВ позивачем.
Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідно до вимог закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування єдиний внесок - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється у обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до вимог закону навіть при відсутності доходу від підприємницької діяльності така особа має сплачувати внесок у розмірі не менше від мінімального. Звільнення від обов`язку сплачувати внесок для осіб, які одночасно є підприємцями та найманими працівниками, законом не передбачено. При сплаті ЄСВ з заробітної плати працівника роботодавець виконує свій обов`язок, а тому подвійної сплати не відбувається.
Вимоги були сформовані на підставі відомостей з інформаційної системи правомірно. Просить у задоволенні позову відмовити.
У судовому засіданні представники позивача та відповідача свої вимоги та заперечення підтримали із зазначених підстав.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню. Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 2001 року (а.с. 24). Перебуває на обліку у ГУ ДПС у Сумській області.
Відповідно до відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 . Одночасно зі здійсненням підприємницької діяльності перебував у трудових відносинах у різний час з різними юридичними особами. З 2012 року відомості про отримання доходів від підприємницької діяльності та сплату ЄСВ самим позивачем відсутні. При цьому внесок сплачувався ПП СТТК, ТОВ КомфортсервісТОВ Аква Прилад, з 2018 року тільки ТОВ Комфортсервіс (а.с. 18-22).
Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, врегульовані нормами Податкового кодексу України та закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Відповідно до п. п. 14.1.195 п. 14.1 ст. 14 ПК України працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 4, зазначеного закону, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. До платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 єдиний внесок нараховується: - для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону Укркїни Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; - для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
З наведеного вбачається, що позивач, будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець, одночасно виконував роботу за трудовими договорами, тобто був працівником у розумінні ПК України.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 13 закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Верховним Судом при розгляді справ щодо подібних правовідносин, зокрема у постановах від 05.03.2020 справа №824/509/19-а, від 27.11.2019 справа №160/3114/19, викладено правову позицію щодо застосування норм закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Податкового кодексу України при вирішенні питання про обов`язок сплачувати єдиний внесок самозайнятою особою, яка виконує роботу за трудовим договором. За висновком Верховного Суду самозайнята особа зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний. Інше тлумачення норм щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС як самозайняті особи та які одночасно перебувають у трудових відносинах в межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
На відповідача покладено обов`язок здійснення контролю та обліку сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Відображення у обліковій картці платника стану розрахунків має відповідати фактичним обставинам. Суд вважає необхідним зобов`язати ГУ ДПС у Сумській області здійснити коригування відомостей у картці платника єдиного внеску ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 908 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головне управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.06.2021.

Суддя О.В. Соп`яненко