Справа № 415/628/21
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/628/21
Провадження № 2-а/415/56/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області Волковецького Олександра Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області Волковецького Олександра Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 15 січня 2021 року о 22 год. 30 хв. відповідачем у відношенні нього була винесена постанова серії ДП18 № 587715 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те, що нібито ОСОБА_1 , в місті Лисичанську біля будинку 66, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче ніж 10м від перехрестя, а саме: безпосередньо на перехресті, чим порушив вимоги п.15.9 ґ ПДР України та на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

З даною постановою відповідач не згоден, зазначив, що даним транспортним засобом не керував, оскільки приймав ліки та почував себе погано, за кермом була донька його дружини. Також зазначив, що він вийшов з машини зі сторони місця водія, тому що помінявся з пачередцею місцями, щоб вона не була притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки не має посвідчення водія. Крім того зазначив, що документи, які вимагали показати поліцейський, він не показав, оскільки він їм пояснив, що він не водій, а пішохід, а тому не повинен їх пред`являти. У зв`язку з чим, просив суд скасувати постанову серії ДП18 № 587715 від 15.01.2021, оскільки він не керував транспортним засобом, а відповідно і не порушував ПДР України, та вирішити питання щодо повернення судових витрат.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ДП18 № 587715 від 15.01.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_2 від 15.01.2021.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

18.02.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/628/21 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

23.02.2021 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 15.01.2021.

06.04.2021 року відповідачем надане письмове клопотання про відкладення слухання справи.

24.06.2021 року відповідачем надане письмове клопотання про долучення письмових доказів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності.

Судом були досліджені докази та відеоматеріали, наявні в матеріалах адміністративної справи, на підставі чого судом були встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 587715 від 15.01.2021 року, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_1 , 15.01.2021 о 22 годині 30 хвилин у м. Лисичанську по вул. Соборна, 66, здійснив зупинку ближче ніж 10м від перехрестя, а саме: безпосередньо на перехресті, чим порушив вимоги п.15.9 ґ ПДР України та на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 587715 від 15 січня 2021 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 587715 від 15 січня 2021, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 587715 від 15 січня 2021 року, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_1 , 15.01.2021 о 22 годині 30 хвилин у м. Лисичанську по вул. Соборна, 66, здійснив зупинку ближче ніж 10м від перехрестя, а саме: безпосередньо на перехресті, чим порушив вимоги п.15.9 ґ ПДР України та на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 587715 від 15 січня 2021 року вбачається, що в. п. 7 - до постанови додається - відео з бодікамер DSJ-X300024_BB0024, DSJ-X30056_BB0056.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 15.9 ґ, 2.4 ПДР України, відповідачем надані відео з бодікамер DSJ-X300024_BB0024, DSJ-X300056_BB0056, DSJ-X300065_BB0065, DSJ-X300165_BB0165.

Суд приймає як належний та допустимий доказ відео з бодікамер DSJ-X300024_BB0024, адже на нього є посилання у п. 7 постанови ДП18 № 587715 від 15 січня 2021 року.

Суд не приймає як належні та допустимі докази відео з бодікамери DSJ-X300065_BB0065, DSJ-X300165_BB0165, адже на них відсутні посилання у п. 7 постанови серії ДП18 № 587715 від 15 січня 2021 року.

Суд також не приймає як належний та допустимий доказ відео з бодікамери DSJ-X300056_BB0056, адже в постанові у п. 7 постанови ДП18 № 587715 від 15 січня 2021 року зазначений номер DSJ-X30056_BB0056.

З дослідженого в судовому засіданні відео з бодікамер DSJ-X300024_BB0024 судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 15 січня 2021 року о 22 годині 30 хвилин у м. Лисичанську по вул. Соборна, 66, на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

З дослідженого відео судом встановлено, що відповідачем було роз`яснено позивачу ОСОБА_3 причини, з яких його просили надати посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, а саме: виявлення ознак алкогольного сп`яніння та те, що він здійснив зупинку ближче ніж 10м від перехрестя, а саме: безпосередньо на перехресті, чим порушив вимоги п.15.9 ґ ПДР України. На вимогу поліцейського позивач ОСОБА_3 відмовився надавати зазначені документи, мотивуючи тим, що він не керував транспортним засобом взагалі та не є водієм; після чого пояснив, що за кермом перебував його син, а не він; ще через деякий час відмову пред`явити документи мотивував тим, що машину віддав майстру з ремонту транспортного засобу. Після чого позивач ОСОБА_3 вчинив суперечку з відповідачем, посилаючись на те, що він є адвокатом, пред`явив на підтвердження цього адвокатське посвідчення, а також погрожував відповідачу тим, що на відповідача буде заведене кримінальне провадження.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно з законодавством України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

З дослідженого судом відео з бодікамери DSJ-X300024_BB0024, убачається, що доводи позивача, стосовно того, що він не керував транспортним засобом, а за кермом була донька його дружини ОСОБА_4 (як зазначено в позовній заяві), що за кермом перебував його син, а також за іншою версією позивача за кермом перебував майстер транспортного засобу, не знайшли свого підтвердження в суді, та спростовані доказами, наданими відповідачем.

Окрім цього, Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 30.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що провина ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом патрульної поліції кваліфіковано правильно, оскільки він, керуючи транспортним засобом 15 січня 2021 року о 22 годині 10 хвилин у м. Лисичанську по вул. Соборна, 66 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Постановою судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду у справі №33/810/78/21 від 30.04.2021 року, постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 30.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 15 січня 2021 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в м. Лисичанську по вул. Соборна, 66, а отже, повинен був пред`явити на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності, але відмовся, мотивуючи різними версіями, а саме: що не керував транспортним засобом, що за кермом перебувала донька його дружини ОСОБА_4 (як зазначено в позовній заяві), що за кермом перебував його син і що за кермом перебував майстер транспортного засобу.

Таким чином, в результаті здійсненого аналізу обставин справи, суд відхиляє доводи позивача, в частині того, що він не керував транспортним засобом, та про відсутність законних підстав у відповідача для висування вимоги щодо пред`явлення документів та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, як убачається з відеозапису DSJ-X300024_BB0024, останній відмовився пред`явити документи для перевірки на вимогу працівника поліції, мотивуючи це різними версіями, вчинив суперечку з відповідачем, посилаючись на те, що він є адвокатом, а також погрожував відповідачу тим, що на відповідача буде заведене кримінальне провадження, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 587715 від 15.01.2021 року складена за ч. 1 ст. 126 КУпАП з огляду на відсутність у позивача посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного DSJ-X300024_BB0024.

Суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме: факту не здійснення правопорушення, спростовуються матеріалами справи.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови серії ДП18 № 587715 від 15.01.2021 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Доводи позивача суд не приймає до уваги, адже вони є необґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи та є такими, що свідчать про те, що позивач бажає уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, то відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 587715 від 15.01.2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області Волковецького Олександра Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області Волковецького Олександра Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 587715 від 15.01.2021 року (виготовлену не друкарським засобом) в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 587715 від 15.01.2021 року (виготовлену не друкарським засобом) в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення в цій частині закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області Волковецький Олександр Юрійович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, .

Повний текст судового рішення складено 24.06.2021.

Суддя Ю. О. Калмикова