Справа № 640/7962/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Київ № 640/7962/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С. К., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства закордонних справ України
провизнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

4 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства закордонних справ України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2020 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, з огляду на пропуск строку звернення до суду.

Через електронні засоби зв`язку від позивача надійшла заява на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху із заявою про поновлення пропущених строків звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 2 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду та повернуто позовну заяву.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року вищезазначену ухвалу скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

З огляду на те, що вищезазначене рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у даному випадку строк звернення до суду слід обчислювати саме з дати вручення трудової книжки та ознайомлення з наказом про звільнення, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі.

В позовній заяві позивач просить суд :

«Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства закордонних справ України № 2525-ос від 28.11.2019 "Про відкликання ОСОБА_1 ";

Визнати частково протиправним та частково скасувати наказ Міністерства закордонних справ України № 196-ос від 06.02.2020 "Про надання відпустки, сплату компенсації та звільнення ОСОБА_1 " в частині:

п.4 про звільнення ОСОБА_1 , другого секретаря з консульських питань Посольства України в Республіці Індія із займаної посади 06 березня 2020 року у зв`язку із закінченням довготермінового відрядження.

п.5 Контракт в системі органів дипломатичної служби України від 02.10.2018 № 113, укладений між МЗС та ОСОБА_1 , вважати таким, що припиняє дію 06 березня 2020 року;

Поновити ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на посаді другого секретаря з консульських питань Посольства України в Республіці Індія з дня звільнення (06 березня 2020 року);

Зобов`язати Міністерство закордонних справ України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 07 березня 2020 року по дату фактичного поновлення на посаді;

Стягнути з Міністерства закордонних справ України, спричинену незаконними діями та рішеннями моральну шкоду на користь ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн;

Стягнути з Казначейства України на користь ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати в сумі 23 733 (двадцять три тисячі сімсот тридцять три) грн. 00 к.»

Позовні вимоги мотивовано тим, що :

оскаржуваним наказом порушено вимоги статті 18 Закону України «Про дипломатичну службу» та п.1.4 Контракту;

строк довготермінового відрядження сприймався ОСОБА_1 в чотири роки, оскільки позивачу іншого повідомлено не було;

підстави винесення наказу є надуманими;

відповідачем порушено вимоги ч. 12, ч. 5-7 ст. 31-1 вищезазначеного Закону.

Позивачем надано суду висновок експертного дослідження за результатами психологічного дослідження від 28.04.2020р. №38 щодо розміру спричиненої позивачу моральної шкоди.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на відповідність оскаржуваних рішень вимогам чинного законодавства. Зокрема, відповідач посилається на те, що позивача було направлено у відрядження, строк якого не міг перевищувати трьох років, проте, жодною нормою чинного законодавства чи укладеного контракту, не обмежено права відповідача на зменшення такого терміну. Також відповідач стверджує, що закінчення відрядження позивача було заплановано планом ротації.

Судом було витребувано від Міністерства закордонних справ України плани ротації працівників дипломатичної служби, затверджені наказом МЗС від 20.12.2017 № 140дск, та від 26.11.2019 № 166/ДСК.

Відповідачем було надано тексти зазначених актів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідно до наказу МЗС від 02.10.2018 №1850-ос, 20.10.2018 Позивача було призначено на посаду другого секретаря з консульських питань Посольства України в Республіці Індія, як переможця конкурсу на час довготермінового відрядження. Одночасно між Позивачем та МЗС було укладено Контракт (строковий трудовий договір) в системі органів дипломатичної служби від 08.10.2018 №113.

Наказом Міністерства закордонних справ від 28.11.2019 року № 2525-ос ОСОБА_1 28 січня 2020 року відкликано у зв`язку з закінченням довготермінового відрядження. Наказом № 196-ос від 06.02.2020 року «Про надання відпустки, сплату компенсації та звільнення ОСОБА_1 » було звільнено ОСОБА_1 , другого секретаря з консульських питань Посольства України в Республіці Індія із займаної посади 06 березня 2020 року у зв`язку із закінченням довготермінового відрядження, контракт в системі органів дипломатичної служби України від 02.10.2018 № 113, укладений між МЗС та ОСОБА_1 , вважати таким, що припиняє дію 06 березня 2020 року».

Вважаючи дані рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 7 червня 2018 року №2449-VIII «Про дипломатичну службу», дипломатична служба - це державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності посадових осіб дипломатичної служби, пов`язаній з реалізацією зовнішньої політики України, захистом національних інтересів України у сфері міжнародних відносин, а також прав та інтересів громадян і юридичних осіб України за кордоном дипломатична служба України.

Згідно з частиною 2 статті 3 вищезазначеного Закону, відносини, що виникають у зв`язку із вступом на дипломатичну службу посадових осіб дипломатичної служби, її проходженням, припиненням, а також оплатою праці, соціально-побутовим забезпеченням, заохоченнями і соціальними гарантіями, робочим часом і часом відпочинку, відпустками, відповідальністю посадових осіб дипломатичної служби, регулюються цим Законом, Законом України "Про державну службу" та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про дипломатичну службу», в органах дипломатичної служби здійснюється ротація посадових осіб дипломатичної служби. Посадові особи дипломатичної служби підлягають ротації і направляються у довготермінове відрядження з урахуванням рівня їхньої професійної компетентності, службової необхідності. Участь посадових осіб дипломатичної служби у ротації є обов`язковою умовою проходження ними дипломатичної служби.

Частиною 3 вказаної правової норми визначено, що порядок ротації посадових осіб дипломатичної служби визначається Міністерством закордонних справ України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про дипломатичну службу», працівники дипломатичної служби, направлені у довготермінове відрядження, можуть бути достроково відкликані з відрядження, зокрема, у випадку службової необхідності.

Пунктом другим частини першої статті 28 Закону України «Про дипломатичну службу» дипломатична служба припиняється також з підстави закінчення строку контракту про проходження дипломатичної служби або порушення його умов.

Аналогічні положення містилися у статтях 21, 22 та 28 Закону України «Про дипломатичну службу» від 20 вересня 2001 року № 2728-III, який був чинним на момент укладення з позивачем контракту.

Пунктом 1 статті 18 Закону України «Про дипломатичну службу» визначено, що строк довготермінового відрядження працівників дипломатичної служби, як правило, становить до чотирьох років у державах з нормальними кліматичними умовами та стабільною безпековою ситуацією і до трьох років - у державах з важкими кліматичними умовами або складною безпековою ситуацією.

Перелік таких держав встановлено Розпорядженням Кабінетом Міністрів України № 827-р від 07.11.2018, яке містить відсилочну норму, якою передбачено, що перелік таких держав складається з позицій, віднесених до категорій В, С, D, Е Класифікатора складності проходження служби Комісії з міжнародної цивільної служби Організації Об`єднаних Націй.

Згаданий Класифікатор у розрізі окремих регіонів країн переглядається Комісією з міжнародної цивільної служби ООН двічі на рік і публікується станом на 1 січня і 1 липня відповідного року.

За даними цього Класифікатора, Індія віднесена до категорії (В), відповідно строк довготермінового відрядження позивача до цієї країни становив до трьох років.

Відповідно п. 6.1 Контракту №113 від 02.10.2018 та наказу №1850-ос від 02.10.2018, строк дії даного договору між сторонами узгоджено з 20.10.2018 до завершення закордонного довготермінового відрядження.

Пунктом 6.2. Контракту передбачено, що цей договір діє до завершення довготермінового закордонного відрядження Працівника, строки якого визначені Законом України «Про дипломатичну службу».

При цьому, суд погоджується з тим, що вищезазначеними нормами Закону України «Про дипломатичну службу» не обмежено строк мінімального відрядження позивача. Не міститься такого обмеження і в укладеному з позивачем контракту.

Натомість, невірне сприйняття позивачем зазначених правових норм та положень контракту, не впливає на оцінку правомірності дій відповідача.

Наказом Міністерства закордонних справ України «Про затвердження Порядку ротації посадових осіб дипломатичної служби в органах дипломатичної служби» від 18 жовтня 2018 року №427, який було зареєстровано в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2018 р. за №1274/32726 затверджено вищезазначений Порядок.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку ротації посадових осіб дипломатичної служби в органах дипломатичної служби визначено, що направлення та відкликання посадових осіб до/із ЗДУ здійснюються відповідно до Плану ротації ЗДУ в межах визначеного календарного року.

За клопотанням позивача, судом було витребувано у відповідача плани ротації працівників дипломатичної служби, затверджені наказом МЗС від 20.12.2017 № 140дск, та від 26.11.2019 № 166/ДСК.

Згідно з наказом від 26.11.2019 № 166/ДСК (позиція 156) передбачено заміну другого секретаря з консульських питань посольства України в Республіці Індія ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача та прийнятих ним рішень.

З урахуванням того, що судом не вбачається протиправності в діях відповідача, судом вбачаються відсутніми підстави для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з чим, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян