Справа № 183/1295/21
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 183/1295/21
Провадження № 2-а/183/61/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського ВРПП Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Гричаного Михайла Миколайовича, з вимогами:

- про скасування постанови серії БАВ № 001246 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2021 року ОСОБА_1 , через свого представника Береста О. М., звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що 20 лютого 2021 року поліцейським Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Гричаним М. М. було винесено постанову серії БАВ № 001246 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. У постанові зазначено про те, що 20 лютого 2021 року на вул. Сучкова в м. Новомосковськ, позивач, керуючи автомобілем «Рено Меган Сценік» р/н НОМЕР_1 , здійснив зупинку на світлофорі на перехресті з вул. Сучкова. У свою чергу, позивач зазначає, що в цей час на панелі приладів його транспортного засобу загорівся показник датчика, який сигналізує про несправність двигуна та двигун почав глохнути. Після загорання зеленого світла світлофора він здійснив поворот праворуч та зупинився біля правового узбіччя, виключив двигун та увімкнув аварійну сигналізацію, після чого почав розбиратися у причинах несправності двигуна. Через декілька хвилин до нього підійшли працівники поліції, які попросили надати їм для огляду документи, на що водій погодився. Не дізнавшись причини зупинки транспортного засобу позивача, відповідачем було складено оскаржувану постанову про порушення водієм правил ПДР. Позивач стверджує, що відповідач поліцейський Гричаний М. М. , не з`ясував всіх обставин адміністративного правопорушення, при складанні оскаржуваної постанови, порушив його права, встановлені ст. 268 КУпАП та фактично виніс її без дослідження доказів, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутися за захистом своїх порушених прав із цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків, що було зроблено позивачем 01 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи.

24 травня 2021 року на позовну заяву ОСОБА_1 від відповідача поліцейського Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Гричаного М. М. на адресу суду надійшов відзив, в якому останній зазначає, що постановою про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20 лютого 2021 року серії БАВ № 001246, було правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки у вчинених діях позивача убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого за вказаною нормою КУпАП. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх доводів щодо не вчинення адміністративного правопорушення зафіксованого оскаржуваною постановою, а саме доводи позивача у позові зводяться лише до безпідставного посилання на порушення норм законодавства з боку поліцейського Гричаного М. М. , які на його думку, є безпідставними та необґрунтованими. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

17 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому останній зазначає, що ГУНП в Дніпропетровській області не є належним відповідачем у справі, оскільки працівниками ГУНП постанови про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 не складалося, так як ГУНП, як територіальний орган Національної поліції України не наділений повноваженнями зі складання постанови про адміністративне правопорушення згідно з нормами КУпАП. Разом з тим, вказав, що оскаржувана постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20 лютого 2021 року БАВ № 001246 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складена поліцейським Гричаним М. М. з дотриманням та у відповідності до норм чинного законодавства, а зібрані у ході розгляду адміністративної справи докази вказують на порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП. З урахуванням зазначеного, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається, що 20 лютого 2021 року поліцейським ВРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Гричаним М. М. було винесено постанову серії БАВ № 001246 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Відповідно до змісту постанови, 20 лютого 2021 року о 06 год. 40 хв. в м. Новомосковськ на вул. Гетьманській, 35, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено Меган», р/н НОМЕР_1 , здійснив зупинку для посадки пасажира на перехресті вул. Сучкова та вул. Гетьманської, чим порушив правила зупинки, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Розглядаючи вимоги позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Згідно зі ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху, серед іншого, зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п. 15.9 ПДР «ґ», зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Суд вказує, що відповідно до п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до п. 9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними доказами у розумінні ст. 73 КАС України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд зазначає, що саме відповідач у справі, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний, довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести належними та допустимими доказами факт вчинення останнім порушення ПДР України, в даному випадку - порушення правил зупинки.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст. 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII, встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З огляду на викладене, суд вважає, що належним доказом правопорушення є фото- або відеофіксація вчиненого правопорушення розміщена на видному місці із наданням доказу щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху.

У підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем поліцейським Гричаним М. М. надано суду диск з відеозаписом вчиненого позивачем правопорушення.

Проте, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП, у оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис такого правопорушення, в графі постанови, а саме «до постанови додається» - відсутні відомості про будь-які докази.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис саме події порушення Правил дорожнього руху, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 січня 2019 року в справі № 464/2309/17.

Разом з тим, з огляду наданого відповідачем диску з відеозаписом, судом установлено, що на ньому зафіксовано лише розмову між позивачем та працівниками поліції, однак відсутні відомості, що підтверджують сам факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме факт порушення останнім правил зупинки, визначеного оскаржуваною постановою. Окрім того, відповідачами не спростовано та не надано суду доказів протилежному щодо твердження позивача, що його зупинка була вимушеною, також що водієм не було вжито заходів передбачених ПДР при вимушеній зупинці його транспортного засобу.

Тож, відповідачами будь-яких належних та допустимих доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують винність позивача у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Сама ж по собі наявність постанови про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню, а постанова серії БАВ № 001246 у справі про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідач - поліцейський ВРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Гричаний М. М. виносив оскаржувану постанову в порядку ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені Новомосковського районного відділу поліції, як структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Новомосковського районного відділу поліції, як структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області слід стягнути судовий збір в сумі 454,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 139, 229, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського ВРПП Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Гричаного Михайла Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову поліцейського ВРПП Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Гричаного Михайла Миколайовича серії БАВ № 001246 від 20 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Новомосковського районного відділу поліції, як структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено і підписано 01 липня 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна