Справа № 464/4692/21
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4692/21
пр.№ 6-а/464/2/21
У Х В А Л А

02 липня 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду міста Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача, на підставі ст.379 КАС України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»,

у с т а н о в и в :

Заявник звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з заявою, в якій просить замінити стягувача та поновити строк пред`явлення виконавчого напису №25323, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 31.10.2017 року з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав кредитора по договору кредиту №601/23-350 від 27.06.2008 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .

На обґрунтування поданої заяви, заявник покликається на зміст положень ст.379 КАС України, у якій зазначено про можливість заміни сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи належить передати до Львівського окружного адміністративного суду, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що оскільки заява АТ «Альфа-банк» стосується заміни сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, а не на підставі виконання рішення суду у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої ст.20 КАС України, дана справа відноситься до інстанційної юрисдикції Львівського окружного адміністративного суду.

З урахуванням принципу верховенства права, колегія суддів застосовує положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства»). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі «Наталія Михайленко проти України» від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України, правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами, юрисдикція яких поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Системний аналіз зазначених правових норм з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини дає підстави для висновку, що дана справа не підвідомча Сихівському районному суду м,Львова як адміністративному суду

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що справа підлягає передачі до Львівського окружного адміністративного суду за предметною юрисдикцією.

Керуючись ст.ст.7,19-21,243,248 КАС України суд,-

у х в а л и в :

Адміністративну справу № 464/4692/21 за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача на підставі ст.379 КАС України, передати до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя Г.О.Шашуріна