Справа № 160/16997/20
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/16997/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №160/16997/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області задоволено частково.

Зобов`язано виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області оприлюднити у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, розпорядження голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади за період з 16.12.2019 по 27.12.2019 року, крім тих, які є внутрішньоорганізаційними.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області витрати на професійну правову правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 5127,60 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, заявник зазначає, що судом першої інстанції не взяті до уваги документи, надані на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, вказує, що такі витрати є доведеними та визначеними відповідним договором про надання правової допомоги та додатковими угодами до нього.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції приймаючи рішення в оскаржувані частині дійшов висновку, що оскільки відсутній документ, підтверджуючий факт оплати позивачем гонорару адвоката у день підписання акту приймання-передачі наданих послуг від 13.01.2021 року, як це передбачено Договором про надання правової допомоги №02/11/1 від 02.11.2020 року, то відсутні підстави для задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до чч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» укладено 02.11.2020 року договір про надання правової допомоги №02/11/1.

13.01.2021 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» погоджено звіт про виконання Договору №02/11/1 від 02.11.2020 року. Даним звітом передбачено наступні послуги Адвокатського об`єднання «Бірюк, Мігульов і партнери»:

вивчення порушеного Клієнтом питання, ознайомлення з первинними документами. Проведення аналізу нормативно-правової бази. (2 год.- помічник адвоката). Вартість послуги 1200 грн.;

проведення огляду, аналізу та узагальнення судової практики у справах, що за предметом співпадають зі справою, дорученою Клієнтом (1 год 30 хв. помічник адвоката). Вартість послуги 900 грн.;

підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності противною та зобов`язання вчинити дії (щодо зобов`язання оприлюднити розпорядження сільського голови Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в період з 16.12.2019 по 27.12.2019) (2 години 30 хв. помічник адвоката, 30 хв. - адвокат). Вартість послуги 1500 грн., 900 грн. відповідно;

підготовка письмових доказів додатків до позовної заяви( п.4) виготовлення, друк та копіювання документів.(69 арк.(текстовий формат), 54 арк.(скріншоти)). Вартість послуги 303,60 грн., 324 грн. відповідно.

Загальна сума 5127,60 грн.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи в суді в розмірі 5127,60 грн вмотивовані виключно посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 27 червня 2018 року (справа №826/1216/16), та ненаданням позивачем доказів оплати понесених витрат на правову допомогу.

Надаючи оцінку правильності висновків суду в цій частині, колегія суддів зазначає, що питання застосування частини сьомої статті 139 КАС України щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу також неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді, в тому числі відповідно до згаданих вище постанов, а також відповідно до постанов від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа №520/12065/19), постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), у яких сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Крім того позивачем долучено до позовної заяви квитанцію до прибуткового касового ордеру для підтвердження сплати гонорару адвокату в сумі 5127,60 грн.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги щодо необхідності скасування оскаржуваного судовогоь рішення в чатсині відмови та прийняття в даній частині нової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №160/16997/20- задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №160/16997/20- скасувати в частині відмови у стягнені витрат на правничу допомогу.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5127,60 грн.

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №160/16997/20 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко