Справа № 480/7473/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"30" червня 2021 р. Справа № 480/7473/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П..

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Заславської О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми клопотання позивача про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, військова частина НОМЕР_1 ), в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення командира військової частини НОМЕР_1 про накладення дисциплінарного стягнення сувора догана (усно) на старшого солдата ОСОБА_1 за відсутність 17.09.2020 на робочому місці, про що занесено запис від 29.09.2020 до службової картки ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09.11.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За клопотанням позивача (а.с.48) ухвалою суду від 30.11.2020 ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання (а.с.51), які неодноразово відкладалися та в них оголошувалася перерва (а.с.63, 68-69, 74-75, 89, 101-104, 119-121, 148-149).

Судове засідання призначено на 30.06.2021 (а.с.148-149).

В судовому засіданні позивач, яка брала участь в засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Конотопського міськрайонного суду Сумської області, заявила клопотання про видалення із зали суду судового засідання Конотопського міськрайонного суду Сумської області сторонню особу - працівника Служби судової охорони.

При цьому, до вирішення судом такого клопотання, ОСОБА_1 було заявлено клопотання про відвід судді у зв`язку з відмовою у задоволенні даного клопотання, яке підтримала і після того як працівник Служби судової охорони залишив зал судового засідання.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення клопотання про відвід судді.

Відповідно до положень статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України), питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що клопотання про відвід судді було заявлено позивачем під час судового засідання, то в силу приписів абзацу 2 частини 4 статті 40 КАС України таке клопотання вирішується судом, що розглядає справу, тобто суддею Шевченко І.Г.

Суд, дослідивши мотиви заявленого клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Дана позиція суду узгоджується з ухвалою Верховного Суду від 22.05.2020 у справі № 480/4274/19.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч.2 ст.36 КАС України).

Статтею 39 КАС встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід), відповідно до якої за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Тобто, для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Однак, заявляючи клопотання про відвід судді, обставини, визначені статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не вказані, не наведено доказів особистої зацікавленості судді в результаті розгляду справи, не зазначено в чому полягає упереджене ставлення судді до позивача. Заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Шевченко І.Г. у розгляді цієї справи, відповідно до статті 36 КАС України, а доводи клопотання зводяться до припущень та не доводять наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи.

Із клопотання позивача про відвід судді вбачається, що підставами, якими позивач обґрунтовує клопотання про відвід судді є твердження позивача про зацікавленість судді в результаті розгляду справи у зв`язку з відмовою у задоволенні її клопотання про видалення з зали засідання сторонньої особи, що є лише припущенням та не підтверджено жодним доказом, тим паче, що відвід було заявлено ще до вирішення заявленого клопотання.

Доказів того, що суддя Шевченко І.Г. прямо чи опосередковано зацікавлена у результаті розгляду даної справи, позивачем не надано. Тому доводи клопотання не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Інших обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що викликають сумнів у неупередженості чи об`єктивності суду, не надано.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 , про відвід головуючого судді Шевченко І.Г. є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36-41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко І.Г. - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується.

Повний текст ухвали складено 05.07.2021.

Суддя І.Г. Шевченко