Справа № 380/5324/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року справа №380/5324/21

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Олійник Л.В.,

за участі:

представника позивача Яцишин У.М., згідно договору,

представника відповідача Палій М.В., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ОККО Ресурс до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю ОККО - Ресурс (далі ТзОВ ОККО - Ресурс, відповідач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі Західне МУ ДПС по роботі з ВПП, відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 11.03.2021 в частині штрафу 4584,78 грн. та пені 45,85 грн.

При обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з рішенням відповідача в частині нарахування штрафу у розмірі 4584,78 грн. за період 21.11.2020-06.02.2020 та пені у розмірі 45,85 грн. Наголосив, що ТзОВ ОККО - Ресурс вчасно та в повному обсязі сплатило задекларовані суми єдиного внеску, проте сплатило їх помилково на інший рахунок. Вважає, що допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного внеску у встановлений строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету. Крім цього, така помилка була самостійно виявлена платником, у зв`язку з чим позивач звертався до начальника ДПІ у Личаківському районі із заявою про перерахунок надміру сплачених коштів на належний рахунок. Таким чином, позивач вважає, що рішення № від 11.03.2021 про застосування щодо ТзОВ ОККО-РЕСУРС в частині штрафу в розмірі 4584,78 грн. та нарахування пені в розмірі 45,85 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою від 12.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

28.04.2021 представник позивача подав відзив на позовну заяву (вх. №30192). Наголосив, що відповідно до п.3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 №377/8976, платіжне доручення оформлюється платником за формою, наведеною в додатку 2 цієї Інструкції згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені і вищезазначеному додатку, та подається до банку, що обслуговує його. Відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформляла цей документ і подала до обслуговуючого банку (п.2.3 Інструкції). Якщо платник податків неправильно заповнив реквізити платіжних документів або спрямував кошти на неправильний код бюджетної класифікації (тобто не на код, за яким повинні бути погашені податкові зобов`язання), то кошти не надійдуть до відповідного рахунку відповідного району, а отже, не погаситься сума податкового зобов`язання платника податків. Крім того, чинним законодавством не передбачено звільнення від застосування штрафних (фінансових) санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання у разі невірного визначення платником податку номера рахунку. Звернув увагу, що ТзОВ Окко ресурс 22.10.2021 було помилково сплачено кошти на інший рахунок, іншого податкового органу, ніж той, в якому платник перебуває на обліку. Однак платником було вжито заходів, щодо виправлення цієї помилки аж через 1 рік і три місяці шляхом подання відповідної заяви. У зв`язку з цим вважає, що відповідачем правомірно винесено рішення № від 11.03.2021, яким застосовано штраф у розмірі 5029,63 грн., за несвоєчасну сплату єдиного внеску, та нараховано пеню у розмірі 48,07 грн. Таким чином, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 31.05.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2019 ТзОВ ОККО-РЕСУРС помилково сплатило єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за жовтень 2019 на рахунок ДПІ у Личаківському районі м. Львова, де платник перебував на обліку з 2011 року.

В подальшому, виявивши технічну помилку, позивач звернувся із заявою від 29.01.2020 № 7 до ДПІ у Личаківському районі м. Львова про перерахування надмірно сплачених коштів у сумі 8393,00 грн. на рахунок Головного управління ДПС у м. Києві (Подільський район), де станом на поточну дату позивач перебував на обліку.

Як випливає з матеріалів справи, відповідна заява була зареєстрована ДПІ у Личаківському районі м. Львова 29.01.2020 та 06.02.2020 уповноваженим органом здійснено перерахунок коштів на рахунок ГУ ДПС у м. Києві (Подільський район).

Водночас, рішенням Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000130402 від 11.03.2021 до ТзОВ ОККО РЕСУРС застосовано штраф у розмірі 5029,63 грн. за період з 22.01.2019 по 06.02.2020 за несплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку, визначеному п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та нараховано пеню у розмірі 48,07 грн.

Позивач у позовній заяві зазначав, що ним частково виконано зобов`язання по нарахованих штрафних санкціях та самостійно сплачено нарахований за вказаним рішенням штраф у розмірі 444,85 грн. за період 22.01.2019-22.01.2019 та пеню у розмірі 2,22 грн.

Водночас, позивач наголосив, що частково не погоджується з рішенням контролюючого органу щодо нарахування штрафних санкцій, а саме з штрафом у розмірі 4584,78 грн. та пенею в розмірі 45,85 грн. за несплачене ЄСВ за жовтень 2019, оскільки вважає, що зобов`язання зі сплати ЄСВ було перераховано до бюджету своєчасно та в повному обсязі.

У зв`язку з цим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч.2 ст. 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Нормами ч. 5 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі договір про добровільну участь).

Частиною 7 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах 3 та 4 п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

При цьому, приписами ч.8 ст. 9 вказаного Закону передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається: день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 43 Бюджетного Кодексу України (далі БК України) передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно із ч. 5 ст. 45 БК України податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається та не заперечується представниками сторін, що позивач своєчасно та у повному обсязі виконав зобов`язання зі сплати єдиного внеску за жовтень 2019 року, що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням №2010048 від 22.10.2019 на суму 8393,00 грн.

Водночас, під час проведення оплати згідно платіжного доручення від 22.10.2019 єдиний внесок був помилково сплачений на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ГУ ДПС у Львівській області (Личаківський район), замість на рахунок UA1002656, відкритий ГУ ДПС у м. Києві (Подільський район).

З метою усунення вказаного недоліку позивач звертався із заявою від 29.01.2020 № 7 до ДПІ у Личаківському районі м. Львова про перерахування надмірно сплачених коштів у сумі 8393,00 грн. на рахунок Головного управління ДПС у м. Києві (Подільський район), де станом на поточну дату позивач перебуває на обліку.

З матеріалів справи видно, що така заява була зареєстрована ДПІ у Личаківському районі м. Львова 29.01.2020.

Відповідно з інтегрованої картки ТзОВ ОККО - Ресурс 06.02.2020 уповноваженим органом здійснено перерахунок коштів на рахунок ГУ ДПС у м. Києві (Подільський район).

У зв`язку із тим, що кошти на належний рахунок зараховані нібито з порушенням законодавчо встановленого строку, відповідачем винесено оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Оцінюючи рішення №000130402 від 11.03.2021 на відповідність вимогам ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд зазначає таке.

Пунктами 6 та 7 ч. 1 ст. 13 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску та застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 1 розділу VIІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі Інструкція № 449) за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Так, ч. 10 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 5 розділу VIІ Інструкції суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно із ч. 13 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до п. 2 ч.11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до п. 2 розділу VIІ Інструкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Суд зауважує, що факт сплати позивачем сум єдиного соціального внеску на інший рахунок не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені, оскільки відповідні кошти були сплачені позивачем у повному обсязі та своєчасно, і зараховані до Державного бюджету, що не спростовано відповідачем.

Визначальним в цій справі є факт повного і своєчасного перерахування позивачем ЄСВ до бюджету.

При цьому, штрафні санкції та пеня, передбачені ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, застосовуються до платника лише у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплаченої суми єдиного внеску на невідповідний рахунок.

На переконання суду, допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки.

Здійснення перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету на невідповідний рахунок має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова.

Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів та пені, передбачених ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Аналогічна правові позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 806/1146/16, від 10.04.2020 по справі №821/844/17.

Суд також враховує, що згодом така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для застосування до позивача штрафу та пені, передбачених ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.03.2021 №.

Звідси, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 11.03.2021 в частині штрафу 4584,78 грн. та пені 45,85 грн.

Відповідно до до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, з Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТзОВ ОККО - Ресурс слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 11.03.2021 в частині штрафу в розмірі 4584,78 грн. та пені 45,85 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 79028, м. Львів, вул. Стрийська, 35) в користь товариства з обмеженою відповідальністю ОККО Ресурс (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Набережно Хрещатицька, 15-17/18) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень рівно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.07.2021

Суддя Потабенко В.А.