Справа № 804/7796/17
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року Справа № 804/7796/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.
при секретарі судового засідання Ткач Л.А.
представника позивача не з`явився
представника відповідача Романовича Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа № 804/7796/17 за позовом, в якому позивач просив:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у встановлений строк відповідачем не надіслано на адресу підприємства позивача вмотивоване рішення про результати розгляду скарги, у зв`язку з чим така скарга вважається задоволеною, а відтак відсутні підстави для застосування стягнення за податковим повідомленням-рішенням, оскільки відсутня обставина, за якої таке рішення було винесено, а саме, висновки акту перевірки скасовані в порядку ст.56 Податкового кодексу України.
Крім того, позивач зазначав, що внаслідок несанкціонованого втручання в роботу комп`ютерних мереж платника податків при реєстрації податкових накладних деякі операції були задубльовані через збої в роботі бухгалтерської програми. З цих підстав позивач вважає, що ним не було занижено грошових зобов`язань з податку на додану вартість (далі - ПДВ), а висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, є неправомірними, внаслідок чого, прийняте податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено (суддя Врона О.В.).
Позивач не погодився з означеною постановою та оскаржив її в апеляційному порядку, за результатами якого прийнята постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 року, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року - без змін.
За наслідками касаційного розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнята постанова від 21.01.2021 року, якою касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» задоволена частково, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 року скасовано та справу передано на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Матеріали справи надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 17.02.2021 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 року передано судді Лозицькій І. О.
Ухвалою суду від 18.02.2021 року прийнято до свого провадження адміністративну справу № 804/7796/17, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.03.2021 року.
01.03.2021 року, у зв`язку з відсутністю відзиву на позов, по справі оголошено перерву до 10.03.2021 року.
10.03.2021 року, сторони в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом оголошено перерву до 22.03.2021 року.
Відповідно до довідки від 17.05.2021 року № 94, складеної відділом управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду, у період з 15.03.2021 року по 16.04.2021 року, включно суддя Лозицька І.О. перебувала на лікарняному, а у період з 19.04.2021 року по 14.05.2021 року - у щорічній відпустці.
Судове засідання призначено на 26.05.2021 року.
26.05.2021 року у справі оголошено перерву до 07.06.2021 року для підготовки відповідачем відзиву на позов та клопотання про заміну відповідача.
07.06.2021 в судове засідання з`явився представник відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
У справі оголошено перерву у підготовчому провадженні до 14.06.2021 року.
11.06.2021 року від відповідача до суду надано письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування відзиву, посилаючись на норми податкового законодавства, відповідач зазначає, що законом передбачено можливість оскарження в адміністративному порядку лише певного рішення податкового органу, при цьому, звернення платника податків зі скаргою на висновки ГУ ДФС у Дніпропетровській області у акті перевірки не можуть вважатися скаргою на рішення, прийняте за наслідками перевірки, та породжувати наслідки встановлені ст. 56 ПК України.
Також відповідач зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН не звільняє продавця товарів/послуг ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» від обов`язку включення сум ПДВ вказаних в податкових накладних, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний податковий період.
Тобто, податкові накладні на суму ПДВ 901 308,00 грн. повинні бути включені до податкових зобов`язань ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» в податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року. При цьому, відповідач ставить під сумнів факт помилкової реєстрації позивачем податкових накладних, по яких зупинена реєстрація.
Тому, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
14.06.2021 року, у зв`язку з неявкою позивача в судове засідання судом оголошено перерву до 30.06.2021 року.
30.06.2021 року в судове засідання з`явився представник відповідача, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
30.06.2021 року суд ухвалив закрити підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.
Представник відповідача надав пояснення щодо суті справи та письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти подальшого переходу до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до п. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За наведених обставин та керуючись приписами ч.9 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Заслухавши представника відповідача та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ території обслуговування ДПІ в Соборному районі м. Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Ярошенко І.О. на підставі пп. 191.1.1 п. 191.1 ст.19, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) у порядку пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за червень 2017 року ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС».
За результатами перевірки посадовими особами податкового органу складено акт від 19.08.2017 року № 000058/04-36-12-04/39466417 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» за червень 2017 року.
Відповідно до висновків даного акту, перевіркою встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПК України, в результаті чого занижено суму податкового зобов`язання за червень 2017 року на суму ПДВ в розмірі 901 038 грн. за податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН за червень 2017 року.
Не погодившись з такими висновками податкового органу, ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» направило на адресу ГУ ДФС у Дніпропетровській області заперечення від 04.09.2017р. вих.№259, що отримані контролюючим органом 05.09.2017р. В запереченнях викладено фактичні обставини господарських операцій з постачання товару у власність ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», ТОВ «УКРСПЕЦБУД ВВ».
Позивач не погоджуючись із вказаними податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправними та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду позовною заявою.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, залишеною без змін постаново Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 року, у задоволенні позову відмовлено.
Позивач не погодився з означеними постановами та оскаржив їх в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 21.01.2021 року касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» задоволена частково, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 року скасовано та справу передано на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Верховний Суд звернув увагу на те, що судам необхідно ретельно проаналізувати зміст відповіді податкового органу від 14.09.2017р., якою залишено без змін висновки акту перевірки, та встановити чи не містить цей лист ознак прийнятого рішення.
Водночас, Суд касаційної інстанції вважав за доцільне звернути увагу судів на зміст скарги від 28.09.2017 року, що адресована Державній фіскальній службі України, підстави її подання та прохальну частину, оскільки судами попередніх інстанцій не встановлено факт отримання такої скарги, її опрацювання, надання/ненадання позивачу відповіді.
Крім того, судам попередніх інстанцій необхідно перевірити дотримання процедури проведення перевірки податковим органом, про які зазначав позивач, а саме, відповідно до п.п.201.20 ст. 201 ПК України, - виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно п.86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За вимогами п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відтак, податковий орган наділений правом проводити перевірки, одним із різновидів яких є камеральні перевірки.
Як вбачається з п. 76.1. ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (п. 76.2 ст. 76 ПК України).
Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Згідно з п. 56.3 ст. 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Пунктом 56.8 ст. 56 ПК України встановлено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.
Відповідно до п. 56.9 ст. 56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.
Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено можливість оскарження в адміністративному порядку лише певного рішення податкового органу, при цьому, звернення платника податків зі скаргою на висновки акту перевірки не можуть вважатися скаргою на рішення, прийняте за наслідками перевірки, та породжувати наслідки, встановленні ст. 56 ПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було подано заперечення на Акт камеральної перевірки № 000058/04-36-12-04/39466417 від 19.08.2017 року, в яких позивач просив: надати відповідь на заперечення в порядку п. 86.7 ст. 86 ПК України; за результатами розгляду заперечень не приймати податкове повідомлення-рішення про донарахування сум ПДВ та фінансових санкцій.
В обґрунтування своїх заперечень позивач вказав, що внаслідок несанкціонованого втручання в роботу комп`ютерних мереж платника податків при реєстрації податкових накладних деякі операції були відображені некоректно, а саме: задубльовані через зброї в роботі бухгалтерської програми.
Податковий орган вказав на те, що згідно інформаційних даних ДФС України ТОВ «Інкомстальплюс» у червні 2017 року складено податкові накладні з постачання товарів/послуг на загальну суму ПДВ 1 625 960,35 грн.
Розбіжність сум ПДВ між складеними в ЄРПН податковими накладними та податковими накладними, що включені до податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2017 року складає 901 038,3 грн., у т.ч. по контрагентах - покупцях:
ПрАТ «МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО- ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (190911) складено податкових накладних у червні 2017 року на суму ПДВ 210 331,18 грн., включено до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2017 року в сумі 139 639,55 грн., розбіжність - 70 639,63 грн. Тобто до складу податкових зобов`язань червня 2017 року не включено податкове зобов`язання по податковій накладній від 26.06.2017 № 32 на суму ПДВ 70 639,63 грн.;
ПАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (191307) складено податкових накладних у червні 2017 року на суму ПДВ 1 048 112,44 грн., включено до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2017 року в сумі 321 815,86 грн., розбіжність - 726 296,58 грн. Тобто до складу податкових зобов`язань червня 2017 року не включено податкові зобов`язання по податкових накладних від 22.06.2017 №26, ПДВ в сумі 116 182,19 грн., №15 ПДВ в сумі 116 182,19 грн., №30, ПДВ в сумі 116 182,19 грн.; від 23.06.2017 №18 ПДВ в сумі 83 216,67 грн., №28 ПДВ в сумі 83 216,67 грн., №33 від ПДВ в сумі 83 216,67 грн., №17 ПДВ в сумі 13 700,0 грн., №27 ПДВ в сумі 13 700,0 грн., №32 ПДВ в сумі 13 700,0 грн., від 27.06.2017 №19 ПДВ в сумі 29 000,0 грн., №29 ПДВ в сумі 29 000,0 грн., №31 ПДВ в сумі 29 000,0 грн.;
ТОВ «УКРСПЕЦБУД ВВ» (40279918) складено податкових накладних у червні 2017 року на суму ПДВ 217 142,94 грн., включено до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2017 року ПДВ в сумі -13 040,82 грн., розбіжність - 104 102,13 грн. Тобто до складу податкових зобов`язань червня 2017 року не включено податкові зобов`язання по податкових накладних від 16.06.2017 №6 ПДВ в сумі 100 000,0 грн., від 20.06.2017 № 10 ПДВ в сумі 4 102,12 грн.
Реєстрація зазначених податкових накладних, складених ТОВ «Інкомстальплюс», зупинена в ЄРПН, відповідно п.201.16 ст.201 ПКУ.
В свою чергу, зазначені документи не прийняті до розгляду комісією ДФСУ. Згідно квитанцій № 2, які надіслані Державною фіскальною службою України та надійшли до ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» 20.07.2017 року повідомлено, що надані документи до зупинених податкових накладних не прийнято та необхідно перевірити правильність їх заповнення.
Для забезпечення виконання положень ст. 201 ПК України та прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» необхідно здійснити заходи відповідно до п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України.
Податкові накладні на суму ПДВ 901 038,00 грн. повинні бути включені до податкових зобов`язань ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» в податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року.
Також, щодо питання помилкової реєстрації податкових накладних у листі щодо розгляду заперечень позивача на акт перевірки, податковий орган вказав на сумнівність такого факту та зазначив, серед іншого, що у разі помилкової реєстрації податкової накладної в ЄРПН, складеної на іншого платника податку покупця, платник податку може скласти до такої податкової накладної розрахунок коригування, в якому відобразити зі знаком «мінус» обсяги операцій, вказані у помилково складеній та зареєстрованій в ЄРПН податковій накладній. При цьому, такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в ЄРПН платником податку покупцем та відображається в податковій звітності з податку на додану вартість, згідно вимог ст. 192 ПК України.
Крім того, податковий орган зазначив, що подані до заперечення на акт перевірки ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» додатки взяті до уваги. Проте, подані документи не підтверджують повноту проведених господарських операцій підприємства у червні 2017 року та не спростовують факту проведення взаємовідносин з контрагентами ТОВ «УКРСПЕЦБУД ВВ», саме 16.06.2017 року та 26.06.2017 року, з ПАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» - 22.06.2017 року, 23.06.2017 року та 27.06.2017 року та з ПАТ «МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» - 26.06.2017 року
При цьому, у листі про розгляд заперечень контролюючий орган звернув увагу на те, що відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання письмової відповіді ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» ГУ ДФС у Дніпропетровській області буде прийняте податкове повідомлення-рішення.
Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 року вказав на необхідність звернути увагу на зміст скарги від 28.09.2017 року, що адресована Державній фіскальній службі України, підстави її подання та прохальну частину.
У тексті скарги позивач вказує на те, що висновки Акту та рішення вважає безпідставними з тих же підстав, що були викладені в запереченнях на акт перевірки.
Проте, у прохальній частині скарги від 28.09.2017 року позивач просив: надати відповідь на заперечення у порядку п. 86.7 ПК України; за результатами розгляду скарги скасувати рішення про донарахування суми ПДВ 901 038,00 грн. та фінансових санкцій.
У своєму позові позивач вказав, що податкове повідомлення-рішення було отримано представником позивача у відділенні поштового зв`язку - 29.09.2017 року.
Натомість, суд звертає увагу, що скарга позивача датована - 28.09.2017 року, хоча й була відправлена до ДФС України - 29.09.2017 року.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що позивач скористався своїм правом подати письмові заперечення на висновки акту перевірки, які розглянуті контролюючим органом в порядку та строки, визначеному податковим законодавством України.
Суд звертає увагу на те, що акт перевірки є службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства. В свою чергу, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке відповідно до вимог ПК України приймається податковим органом у вигляді податкового повідомлення-рішення.
Отже, ПК України не передбачено право платника податків подавати скаргу на висновки акту перевірки та рішення про результати розгляду заперечень на акт перевірки до контролюючого органу вищого рівня, оскільки ці документи не є юридично значимими для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов`язки шляхом позбавлення можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.
Отже, доводи позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження.
Також, вирішуючи позовні вимоги, суд зазначає, що п.185.1 ст. 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з приписами п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений цим кодексом термін.
За п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшла на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Пункт 201.10 ст. 201 ПК України зобов`язує платника податку - продавця товарів/послуг при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг скласти в установлені терміни податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. При цьому податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг єдиною належною і допустимою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно п. 201.14 ст. 201 ПК України платники податку зобов`язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об`єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом. Зведені результати такого обліку згідно п. 201.15 ст. 201 ПК України відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому ст. 46 цього кодексу.
Відповідно до абз. 1 розділу ІІІ «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», який затверджено наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016 року (далі - Порядок № 21), до податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.
Як встановлено в абз. І п. 6 розділу ІІІ Порядку № 21, дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Відповідно до абз. І п. 3 розділу V Порядку № 21, у рядках 1, 2, 3, 5 колонки А декларації платником податку вказуються загальні обсяги постачання товарів/ послуг за завітний період.
Отже, в декларації з ПДВ за звітний податковий період платником податку зазначаються дані, що вказані в податкових накладних, складених на підставі первинних документів.
Приписами п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно інформаційних даних ДФС України ТОВ «Інкомстальплюс» у червні 2017 року складено податкові накладні з постачання товарів/послуг на загальну суму ПДВ 1 625 960,35 грн.
Розбіжність сум ПДВ між складеними в ЄРПН податковими накладними та податковими накладними, що включені до податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2017 року складає 901 038,3 грн., у т.ч. по контрагентах - покупцях:
ПрАТ «МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО- ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (190911) складено податкових накладних у червні 2017 року на суму ПДВ 210 331,18 грн., включено до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2017 року в сумі 139 639,55 грн., розбіжність - 70 639,63 грн. Тобто, до складу податкових зобов`язань червня 2017 року не включено податкове зобов`язання по податковій накладній від 26.06.2017р. № 32 на суму ПДВ 70 639,63 грн.;
ПАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (191307) складено податкових накладних у червні 2017 року на суму ПДВ 1 048 112,44 грн., включено до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2017 року в сумі 321 815,86 грн., розбіжність - 726 296,58 грн. Тобто, до складу податкових зобов`язань червня 2017 року не включено податкові зобов`язання по податкових накладних від 22.06.2017р. №26, ПДВ в сумі 116 182,19 грн., №15 ПДВ в сумі 116 182,19 грн., №30, ПДВ в сумі 116 182,19 грн.; від 23.06.2017р. №18 ПДВ в сумі 83 216,67 грн., №28 ПДВ в сумі 83 216,67 грн., №33 від ПДВ в сумі 83 216,67 грн., №17 ПДВ в сумі 13 700,0 грн., №27 ПДВ в сумі 13 700,0 грн., №32 ПДВ в сумі 13 700,0 грн., від 27.06.2017р. №19 ПДВ в сумі 29 000,0 грн., №29 ПДВ в сумі 29 000,0 грн., №31 ПДВ в сумі 29 000,0 грн.;
ТОВ «УКРСПЕЦБУД ВВ» (40279918) складено податкових накладних у червні 2017 року на суму ПДВ 217 142,94 грн., включено до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2017 року ПДВ в сумі -13 040,82 грн., розбіжність - 104 102,13 грн. Тобто, до складу податкових зобов`язань червня 2017 року не включено податкові зобов`язання по податкових накладних від 16.06.2017 №6 ПДВ в сумі 100 000,0 грн., від 20.06.2017р. № 10 ПДВ в сумі 4 102,12 грн.
Реєстрація зазначених податкових накладних, складених ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС», зупинена в ЄРПН, відповідно п.201.16 ст.201 ПКУ.
Відповідно до п. 201.16 реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до п/п. 201.16.1. ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;
б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування;
в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з положеннями п.п. 201.16.2. ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначені документи не були прийняті до розгляду Комісією ДФСУ. Згідно квитанцій №2, які надіслані Державною фіскальною службою України та надійшли до ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» 20.07.2017 року повідомлено, що надані документи до зупинених податкових накладних не прийнято та необхідно перевірити правильність їх заповнення.
Проте, позивач не надав доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на доведення до відома контролюючого органу про помилковість зазначених вище направлених податкових накладних (наприклад, відповідним записом, коментарем, листом чи будь-яким іншим способом).
Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів, що ТОВ «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» здійснювалися заходи щодо оскарження дій податкового органу в частині зупинення реєстрації податкових накладних.
Щодо доводів позивача стосовно несанкціонованого втручання в роботу комп`ютерних мереж платника податків, в наслідок чого при реєстрації податкових накладних деякі операції були відображені некоректно, а саме задубльовані, за процедурою реєстрації податкових накладних податковим органом були надіслані квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Таким чином, закон містить пряму норму, що визначає обов`язок продавця щодо включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період незалежно від факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Статтею 192 Податкового кодексу України передбачено порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту.
Так, згідно з п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
Таким чином, законом передбачено процедуру коригування платником податків податкових зобов`язань та податкового кредиту у податковій звітності шляхом подання до контролюючого органу уточнюючого розрахунку або розрахунку коригування до податкової накладної.
Судом встановлено та позивачем не спростовано, що останній, посилаючись на дублювання (помилкове виписування) податкових накладних, не подавав до податкового органу уточнюючого розрахунку або розрахунку коригування до податкової накладної, що свідчить про правомірність висновків відповідача.
Щодо посилання позивача на дотримання процедури проведення перевірки податковим органом, а саме, відповідно до п.п.201.20 ст. 201 ПК України, - виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг, суд зазначає наступне.
Об`єктом камеральної перевірки є, серед іншого, дані Єдиного реєстру податкових накладних.
Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Розглядаючи дану справу, суд зазначає, що камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування, відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків, а також за своєчасністю сплати узгоджених сум грошових зобов`язань.
Водночас, об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.
Суд зазначає, що особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що предметом камеральної перевірки, у розумінні підпункту 75.1.1 пункту 75.1статті 75 ПК України, охоплюються питання повноти сплати податків, оскільки порівнюються дані як податкової декларації так і Єдиного реєстру податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Натомість, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів для спростування порушень, встановлених у ході перевірки та підтвердження своєї правової позиції.
Вказане пов`язується з обґрунтованістю та вмотивованістю рішення, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття та з можливістю надання платником податків документів.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних підстав, суд доходить висновку, що позивачем не надано до суду належних доказів протиправного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОМСТАЛЬПЛЮС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька