Справа № 640/26049/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Київ № 640/26049/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "Уамастер Україна" стягнення податкового боргу у розмірі 877 949, 22 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві, позивач) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уамастер Україна" (далі також - ТОВ "Уамастер Україна", відповідач), у якій просив стягнути кошти платника податків ТОВ "Уамастер Україна" з усіх рахунків у банках, що обслуговують та належать такому платнику на загальну суму податкового боргу у розмірі 877 949, 22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 877 949, 22 грн., який виник на підставі самостійно поданих податкових декларацій та донарахованих контролюючим органом сум податкових зобов`язань, згідно податкових повідомлень-рішень, які станом на час звернення з даним позовом, мають статус узгоджених, відповідно до Закону.

Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами та відповідачу запропоновано надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію вказаної ухвали суду надіслано на адресу ТОВ "Уамастер Україна" зазначену в позовній заяві та яка відповідає даним Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 30/39, оф. 81). Втім, поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою "адресат не значиться за вказаною адресою, вибули".

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач не перебуває в процесі припинення та станом на дату винесення рішення у справі, до суду будь-які відомості про зміну місцезнаходження відповідача не надходили.

Станом на час вирішення справи, відповідачем відзиву подано не було, так само, як і заяви про визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Уамастер Україна" перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у м. Києві та є платником податків.

Матеріалами справи встановлено, що за ТОВ "Уамастер Україна", станом на 09.10.2020 року, числиться податковий борг на загальну суму 877 949, 22 грн. з податку на додану вартість який виник на підставі:

податкового повідомлення-рішення від 18.05.2020 року № , яким на підставі висновків Акту перевірки від 15.05.2020 року № 1756/26-15-04-11-13, до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 2 040, 00 грн.;

податкового повідомлення-рішення від 18.05.2020 року № , яким на підставі висновків Акту перевірки від 17.04.2020 року № 7667/26-15-04-05/16/39044176 до відповідача за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних застосовано штраф у розмірі 99 541, 08 грн.;

податкового повідомлення-рішення від 16.04.2020 року № , яким до відповідача на підставі Акту перевірки від 15.04.2020 року № 006662/26-15-05-05-04/39044176, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020, 00 грн.;

податкового повідомлення-рішення від 24.02.2020 року № , яким на підставі висновків Акту перевірки від 22.01.2020 року № 2357/26-15-04-11-13 до відповідача застосовано штраф у розмірі 47 094, 62 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з податку на додану вартість;

податкового повідомлення-рішення від 24.02.2020 року № , яким на підставі висновків Акту перевірки від 22.01.2020 року № 2357/26-15-04-11-13 до відповідача застосовано штраф у розмірі 32 842, 35 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з податку на додану вартість;

податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020 року № , яким на підставі висновків Акту перевірки від 11.01.2020 року № 124/26-15-04-05-16/39044176 до відповідача за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних застосовано штраф у розмірі 165 275, 58 грн.;

самостійно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість, в яких відповідачем самостійно визначено суму до сплати в держаний бюджет за січень 2020 року у розмірі 7424, 00 грн., за лютий 2020 року у розмірі 22 273, 00 грн. та уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2019 року, за липень 2019 року, за вересень 2019 року, за листопад 2019 року, за грудень 2019 року.

Вказані вище податкові повідомлення-рішення від було надіслано на адресу відповідача та отримано останнім, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У той же час, вказаний борг з не був погашений відповідачем у добровільному порядку, що обумовило ГУ ДПС у м. Києві на звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14).

Узгодження платником податків податкових зобов`язань свідчить про виникнення в нього обов`язку сплатити такі зобов`язання у встановлений законом строк. За закінченням такого строку узгоджені податкові зобов`язання стають податковим боргом, процедура стягнення якого визначена Податковим кодексом України.

Несплачені у встановлений законом строк податкові зобов`язання є податковим боргом платника податків.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми свідчить про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення.

Доказів сплати суми податкового зобов`язання до суду не надано, також не надано суду доказів оскарження вимоги, тому, спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом (підпункт «б» підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України).

Як встановлено матеріалами справи, внаслідок несвоєчасного та не в повному обсязі погашення суми боргу відбулося нарахування пені у розмірі 16 168, 93 грн.

Відтак, враховуючи, що сума податкового зобов`язання не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20.1.34 ч. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи встановлено, що наявність податкового боргу у відповідача підтверджується наявними у матеріалах справи:

- витягом з інтегрованої картки з податку на додану вартість;

- інформацією про податковий борг від 12.10.2020 року № 24346/9/26-15-10-04-19;

- корінцем податкової вимоги форми "Ю" від 20.12.2019 року №46457-10.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяву або доказів погашення боргу у розмірі 877 949, 22 грн. суду не надав, докази оскарження вказаної податкової заборгованості в адміністративному або судовому порядку в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що заявлена сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачений та підлягає стягненню з рахунків, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) задовольнити повністю.

2. Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариства з обмеженою відповідальністю "Уамастер Україна" () в дохід державного бюджету податковий борг з податку на додану вартість (4010100) у розмірі 877 949, 22 грн. (вісімсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять гривень, 22 копійки).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко