Справа № 640/28417/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Київ № 640/28417/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., при секретарі судового засідання Патук А.С.

за участі: позивачки ОСОБА_1 , представника позивача Бабаєва А.С., від відповідача - Дудник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_2
до Міністерства юстиції України
провизнання протиправними та скасування наказу від 15.10.2020 № 3131/к та п. 2 наказу від 28.10.2020 № 3269/к, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України (01011, м. Київ, вул. Городецького, 13, код ЄДР: 00015622), в якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 22.12.2020 та від 14.01.2021, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України про звільнення № 3131/к від 15.10.2020 року;

- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Міністерства юстиції України № 3269/к від 28.10.2020 року;

- поновити ОСОБА_2 на займаній посаді заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України або на посаді, яка відповідає тій посаді, з якої її протиправно звільнено з 16.11.2020 року;

- стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.11.2020 по дату винесення судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць;

- судові витрати покласти на Відповідача.

Позиція позивачки.

Позивачка зазначає, що наказом про звільнення №3131/к від 15.10.2020 року її звільнено з посади заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» з 12.11.2020.

Наказом Міністерства юстиції України № 3269/к від 28.10.2020 року (про продовження відпустки та внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 15 жовтня 2020 року № 3131/к) внесені зміни до наказу Міністерства юстиції України від 15 жовтня 2020 року № 3131/к та з урахуванням змін, ОСОБА_2 , звільнена із зазначеної вище посади з 16.11.2020 року.

Позивачка вважає наказ № 3131/к від 15.10.2020 року (з урахуванням змін внесених п. 2 наказу № 3269/к від 28.10.2020 року) протиправним.

Зазначає, що була призначена на посаду заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України наказом від 12.03.2020 № 1065/к, як переможець конкурсу.

Між тим, як зазначає позивачка, відповідно до службової записки від 15.09.2020 №518-6-20 з метою економії бюджетних коштів запропоновано внесення змін до структури та штатного розпису Міністерства юстиції України: вивести посаду заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя; ввести посаду начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя.

Позивачка зазначає, що згідно додатку до зазначеного листа, кількість штатних посад в Міністерстві залишається незмінною - 1162 у тому числі державних службовців - 1132, фонд заробітної плати зменшено на 2 300 грн. з 14 741 554 грн. до 14 739 254 грн. Зміни структури та штатного розпису Міністерства, як зазначає позивачка, зводяться до виведення посади заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України з окладом 16 000 грн. та введення посади начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України з окладом 13 700 грн.

Позивачка зазначає, що відповідно до п. 13 Структури та штатної чисельності апарату, затвердженої наказом від 28.09.2020 за № 2982/к, штатна чисельність Міністерства становить 1162 штатні одиниці, у тому числі Департаменту експертного забезпечення правосуддя - 23 штатні одиниці.

З 14.09.2020 позивачка перебувала на самоізоляції (службова записка від 14.09.2020), з 15.09.2020 - на лікарняному, а з 12.10.2020 по 11.11.2020 у щорічній основній оплачуваній відпустці (наказ від 08.10.2020 за №770/6).

Як зазначає позивачка, листом Державного секретаря Міністерства юстиції України Богачової С. від 28.09.2020 за № 7692/14.1/-20, ОСОБА_2 поінформовано, що у зв`язку із внесенням змін до штатного розпису апарату Міністерства юстиції Україні, скорочено посаду яку вона обіймає.

У той же час, як зазначає позивачка, переведення на жодні посади в Міністерстві, у том числі на новостворену посаду начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експерти Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України позивачці не пропонувалося.

Позивачка звертає увагу на те, що за час роботи ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, натомість заохочувалася подякою Прем`єр-міністра України ОСОБА_3 за вагомий особистий внесок у запровадження сучасних підходів до розбудови демократичної, правової держави та високий професіоналізм.

Між тим, як зазначено у позові, наказом Державного секретаря Міністерства юстиції Україні ОСОБА_4 від 15.10.2020 за №3131/к позивачку звільнено з посади у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону Україні «Про державну службу» з 12.11.2020.

Наказом Державного секретаря Міністерства юстиції Україні Богачової О.В. від 28.10.2020 за № 3269/к внесені зміни до наказу Державного секретаря Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 15.10.2020 щодо дати звільнення - з 16.11.2020.

В обґрунтування позову позивачка, посилаючись на норми профільного законодавства з питань державної служби, зазначає, що фактично займала (суміщала) дві посади: посаду заступника директора Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України та посаду начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України.

Натомість, як зазначає позивачка, з документів про зміну Структури та штатної чисельності апарату Міністерства юстиції України вбачається, що скорочено лише посаду заступника директора Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України, у той час, як посаду начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України залишено без змін, як і не змінилися його функціональні обов`язки.

За таких обставин, як вважає позивачка, звільнення ОСОБА_2 із займаної посади державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, без пропозиції переведення на іншу посаду державної служби в Міністерстві юстиції України, зокрема на посаду начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України тощо, є протиправним та не може вважатися таким, що відбулося внаслідок: скорочення чисельності державних службовців; скорочення штату державних службовців; скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців; реорганізації державного органу; ліквідації державного органу.

Так, чисельність державних службовців, як Міністерства юстиції України (1132), так і Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України залишилася без змін.

Позивачка зазначає, що єдиною метою зміни Структури та штатної чисельності апарату Міністерства юстиції України було порушення трудових прав ОСОБА_2 шляхом створення штучних правових підстав для її звільнення з посади державної служби шляхом перейменування посади, яку вона займала та назва якої складалася з назв двох посад на посаду, назва якої складається із одного найменування (начальника відділу).

Таким чином, як вважає позивачка, фактичні зміни, які проведені МЮ України, не скоротили посаду заступника директора департаменту - начальника відділу, оскільки новоутворена посада - начальника відділу є аналогічною посаді, яку позивачка займала до звільнення, з аналогічними функціональними обов`язками.

На думку позивачки, сама лише трансформація одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не є підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження.

Позивачка вважає, що звільнення відбувалось без виробничої потреби установи, відсутності фактичної і юридичної підстав, установлених п. 4 ч. 1 ст. 83, п ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Відтак, враховуючи викладене у позові, позивачка просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Зазначає, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2020 № 1065/к «Про призначення» ОСОБА_2 з 16.03.2020 призначено на посаду заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності НДУСЕ Департаменту експертного забезпечення правосуддя як переможця конкурсу.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.09.2020 № 2940/к з 25.09.2020 введено в дію зміни до штатного розпису на 2020 рік апарату Міністерства юстиції України, якими виведено посаду заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності НДУСЕ та введено посаду начальника відділу організаційно- управлінського забезпечення діяльності.

Тобто, як зазначає відповідач, посаду заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності НДУСЕ Департаменту експертного забезпечення правосуддя, яку обіймала ОСОБА_2 - скорочено.

Таким чином, як йдеться у відзиві на позов, вищезазначене підтверджує наявність підстави для звільнення Позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону, а саме - скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.

Стосовно дотримання процедури звільнення позивачки, відповідач звертає увагу на те, що відповідне попередження доведено до відома ОСОБА_2 на домашню та електронну адреси, зазначені в її особовій справі, та згідно із частиною четвертою статті 9-1 Закону України «Про державну службу» вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

Разом з тим, як зазначає відповідач, на підставі поданої ОСОБА_2 заяви, наказом Міністерства юстиції України від 08.10.2020 № 770/6 «Про надання відпустки» їй було надано відпустку з 12 жовтня по 11 листопада 2020 року.

Надалі, наказом по Міністерству юстиції України від 15.10.2020 № 3131/к «Про звільнення», ОСОБА_2 звільнено з посади заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності НДУСЕ Департаменту експертного забезпечення правосуддя 12.11.2020 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Листом Міністерства юстиції України від 16.10.2020 № 8416/14.1/-20 ОСОБА_2 було доведено до відома наказ Міністерства та повідомлено про необхідність 12.11.2020 прибути до Управління персоналу для отримання трудової книжки та здачі посвідчення.

Однак, у зв`язку з настанням тимчасової непрацездатності під час перебування у відпустці, наказом від 28.10.2020 № 3269/к ОСОБА_2 продовжено частину наданої щорічної основної оплачуваної відпустки на 03 календарні дні - з 12 по 14 листопада 2020 та внесено зміни до наказу від 15.10.2020 № 3131/к «Про звільнення», тобто датою звільнення є 16.11.2020.

Наведене, як зазначає представник відповідача, спростовує доводи позивача про незаконне звільнення, оскільки на виконання вимог статті пункту 3 статті 87 Закону, ОСОБА_2 попередили за 30 календарних днів про звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, відносно доводів позивача щодо того, що Міністерство повинно було запропонувати вакантні посади станом на день попередження, відповідач зазначає, що відповідно до п. 3 ст. 87 Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності).

Отже, на думку відповідача, наказ про звільнення ОСОБА_2 відповідає вимогам статті 87 Закону, оскільки: стаття 87 Закону є спеціальною нормою, що регулює питання припинення державної служби; п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону (скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу) є самостійною підставою припинення державної служби та відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону виключає застосування пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП; відбулося фактичне скорочення посади, яку обіймала позивачка.

Таким чином, на думку відповідача, ОСОБА_2 була звільнена із займаної посади з дотриманням п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» - скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Стосовно суміщення позивачкою посад державної служби, відповідач зазначає, що ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначила, що фактично займала (суміщала) дві посади: посаду заступника директора Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України; посаду начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України.

Відповідач звертає увагу на те, що постановою КМ України від 12.03.2005 № 179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій» визначено, зокрема, що департамент - структурний підрозділ, що утворюється для виконання окремих завдань з реалізації державної політики за певними напрямами діяльності центрального органу виконавчої влади, за умови, що в його складі буде не менш як чотири відділи. У разі коли штатна чисельність департаменту перевищує 32 одиниці, до його складу можуть входити управління (не менше двох). Департамент очолює директор. Директор департаменту, штатна чисельність якого не перевищує 32 одиниці, може мати не більше двох заступників - начальників відділів. У разі коли штатна чисельність департаменту становить понад 32 одиниці, директор департаменту може мати не більше трьох заступників, у тому числі одного заступника, який не очолює відділ (управління).

Відповідач також додає, що відповідно до національного класифікатора ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.07.2010 № 327 (зі змінами), визначено, що такий класифікатор призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб`єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.

Так, додатком А Класифікатора визначений Покажчик професійних назв робіт за кодами, з якого вбачається, що посада «заступник директора департаменту - начальник відділу» та посада «начальник відділу (у складі управління)» є окремими посадами за своєю класифікацією.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 18.11.2020 позовну заяву залишено без руху та позивачці надано строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою судді від 03.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Визначаючи такий формат розгляду справи, судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАСУ справами незначної складності є справи щодо, прийняття громадян на публічну службу, її проходження ……. окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Між тим, дана категорій спорів не належить до категорій, які визначені у ч. 4 ст. 257 КАС України та які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Також дані спори не визначені у ч. 4 ст. 12 КАСУ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження. Положення (обмеження), визначені у п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України (… «окрім» …) не знайшли своєї нормативної реалізації у вигляді процесуальних обмежень, визначених у положеннях ч. 4 ст. 257 чи у ч. 4 ст. 12 КАС України, а відтак положення п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України не є перешкодою для розгляду даної категорії справ в порядку спрощеного позовного провадження. Більш того, обираючи формат розгляду справи, враховано, що положення п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України стосуються позивачів, які є службовими особами, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, тобто норма стосується осіб, які мають статус такої службової особи на час звернення до суду. У даному випадку, станом на час звернення до суду позивачка вже не мала статусу такої службової особи, оскільки була звільнена, що додатково вказує на відсутність процесуальних обмежень для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Більш того, стаття 50 Закону України «Про запобігання корупції», примітка до якої визначала перелік службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 р. N 13-р/2020)

У судовому засіданні розглянуто клопотання відповідача від 31.12.2020 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та відмолено у його задоволенні з наведених вище підстав, ухвала щодо чого занесена до протоколу судового зсідання 29.04.2021.

У судовому засіданні 30.06.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Встановлені судом обставини.

Так, як встановлено судом, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2020 № 1065/к «Про призначення» ОСОБА_2 з 16.03.2020 призначено на посаду заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності НДУСЕ Департаменту експертного забезпечення правосуддя як переможця конкурсу.

16.03.2020 позивачка ознайомилась з Правилами внутрішнього службового розпорядку, а також із посадовою Інструкцією (т. 1).

Наказами від 27.04.202 № 1557/к, від 22.10.2020 № 3214/к встановлені надбавки за вислугу років 6% та надалі 9%.

При цьому, наказом МЮ України від 06.12.2019 № 3598/к затверджено Положення про Департамент експертного забезпечення (т. 2, а.с. 96).

Наказом від 17.06.2020 № 2021/5 Положення викладено у новій редакції (т.2, а.с. 102).

У свою чергу, наказом від 08.01.2020 затверджено Положення про відділ організаційно-управлінського забезпечення діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Департаменту експертного забезпечення. Надалі, 28.09.2020 затверджено нову редакцію Положення, відповідно до п. 1 розділу V якого відділ очолює начальник відділу, на відміну від попередньої редакції положення, яким передбачалось, що відділ очолює заступник директора департаменту - начальник відділу.

До цього, службовою запискою директора Департаменту експертного забезпечення правосуддя від 15.09.2020 (т. 2, а.с. 136) на ім`я державного секретаря МЮ України висловлена пропозиція (додатково до службової записки від 11.09.2020 № 504-6-20), що враховуючи нагальну потребу у додаткових штатних одиницях Департаменту, з метою економії бюджетних коштів під час внесення змін до структури та штатного розпису апарату МЮ є потреба вивести посаді заступника Департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення НДУСЕ Департаменту експертного забезпечення правосуддя та ввести посаду начальника відділу.

До цього, вищезгаданою службовою запискою від 11.09.2020 (т.2, а.с. 137) на ім`я Державного секретаря Міністерства директором Департаменту було доведено, що у зв`язку із реалізацією змін до Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію, внесених наказом від 03.02.2020 № 337/5, яким здійснено передачу до ЦЕКК функцій експертно-кваліфікаційних комісій НДУСЕ з атестації судових експертів та розгляду питань їх дисциплінарної відповідальності, значно зросло навантаження, пов`язане з опрацюванням відповідних документів працівниками департаменту експертного забезпечення правосуддя. Враховуючи викладене, директор Департаменту просив, у зв`язку з виробничою необхідністю, під час внесення змін до структури та штатного розпису апарату Міністерства врахувати потребу у додаткових штатних одиницях Департаменту, зокрема: 1) до відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності НДУСЕ ввести посаду головного спеціаліста; до відділу організації роботи Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві ввести дві посади головних спеціалістів.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.09.2020 № 2940/к з 25.09.2020 введено в дію Зміни до штатного розпису на 2020 рік апарату Міністерства юстиції України (т.3, а.с. 255), якими виведено посаду заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності НДУСЕ та введено посаду начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності.

Зазначені зміни (вих. МЮ від 18.09.2020) попередньо, 22.09.2020, погоджені Міністерством фінансів України (т.3, а.с. 256).

До цього, як вбачається із Змін до штатного розпису за 2020, протягом 2020 відбувались періодичні зміни в штатному розписі, у т.ч. системного характеру, зокрема, і відносно Департаменту експертного забезпечення правосуддя (виведення посад, введення посад), спрямовані на оптимізацію структури та управління діяльністю Міністерства, як приклад - т.3., а.с. 232, 236, 252, що спростовує доводи позивачки щодо саме вибіркового та негативного ставлення до неї та відносно змін у штатному розписі, спрямованих саме на звільнення її з посади.

При цьому, до вказаних Змін Департамент мав у своєму штаті (т.3, а.с. 272-273) 21 штатну одиницю, а саме, крім власне головних та провідних спеціалістів, - директора департаменту, двох заступників директора - начальників відділів, а також власне начальників відділів та заступника начальника відділу.

Загалом, на 21 штатну одиницю Департаменту припадало 6 керівних посад різних рівнів, що природно могло зумовлювати необхідність оптимізації структури та управління Департаменту, оскільки кількість керівників по Департаменту складала майже 1/3 всіх працівників.

Слід зазначити, що відповідно до Структури та штатної чисельності МЮ України, які затверджені наказом від 28.09.2020 № 2982/к (т. 3, а.с. 194-195) штат Департаменту збільшився до 23 одиниць (відділ організації роботи ЦЕКК при Міністерстві - до 7 одиниць (т. 3, а.с. 199) замість 5 одиниць, раніше затверджених 31.01.2020 (т. 2., а.с. 158) на початок року (т.2, а.с. 173) та на 01.07.2020 (т. 2., а.с. 210-211; т. 1. а.с. 128), внаслідок чого, з урахуванням загальних змін по Міністерству, були досягнуті цілі, зазначені у вищезгаданій службовій записці відносно необхідності збільшення штатних одиниць за рахунок виведення посади заступника директора департаменту - начальника відділу. Наведене, у свою чергу, спростовує доводи позивачки відносно того, що вищезгадані зміни не призвели до реальних змін у структурі Департаменту та управлінні діяльністю Департаменту.

Між тим, 15.10.2020 видано оскаржуваний наказ № 3131/к «Про звільнення» (т. 4, а.с. 99), відповідно до якого ОСОБА_2 звільнено з посади заступника директора департаменту - начальника відділу організаційно-управлінського забезпечення діяльності НДУСЕ Департаменту експертного забезпечення правосуддя 12.11.2020 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Підстави видання наказу: лист-попередження від 28.09.2020 № 7692/14.1/-20 (т. 4, а.с. 98), ч. 4 ст. 9-1, п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. 1, ч. 3 - 5 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Позивачка ознайомлена з наказом, що підтверджується відповідним написом на наказі.

Слід зазначити, що позивачка не оскаржує дотримання процедури попередження про майбутнє звільнення. У даному випадку попередження направлено листом від 28.09.2020 № 7692/14.1/-20 на адресу електронної пошти позивачки та в силу ст. 9-1 Закону України «Про державну службу» вважаються врученими на 5 день після направлення. Позивачка не спростовує отримання вказаного попередження.

28.10.2020 МЮ України видано наказ № 3269 про продовження відпустки позивачки та внесення змін до наказу від 15.10.2020 № 3131/к (т.4, а.с. 102), зокрема, оскаржуваним пунктом 2 внесені зміни щодо дати звільнення та замінено « 12 листопада 202» на « 16 листопада 2020».

16.11.2020 складено акт передачі справ (т. 4, а.с. 103).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спірні взаємовідносини регулюються, зокрема, Законом України «Про державну службу» (в редакції на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 цього Закону державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону).

Статтею 87 Закону передбачені підстави припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

До таких випадків належить скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу (п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону). Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Слід зазначити, що чисельність працівників - це списочний склад працюючих, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості.

У свою чергу, штат працівників - це сукупність посад, установлених штатним розписом установи. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами

У даному випадку, як вже зазначалося, позивачка не оскаржує дотримання відповідачем процедури попередження та судом не встановлено порушень відносно наведеного.

Що стосується власне скорочення посади (виведення зі штатного розпису посади позивачки) та взаємопов`язаного з цим звільнення позивачки, слід зазначити, що зміни до штатного розпису, ініційовані Директором департаменту службовими записками від 11.09.2020 та від 15.09.2020 та реалізовані наказом від 23.09.2020 № 2940/к про зміни у штатному розписі, пов`язані із необхідністю оптимізації роботи Департаменту за напрямками, зокрема, організації роботи Центральної експертно-кваліфікаційної комісії, що, як встановлено судом, з урахуванням змін по всьому Міністерству, і було реалізовано наказом від 28.09.2020 № 2982/к (т. 3, а.с. 194-195, а.с. 199) шляхом введення до штату цього відділу двох посад головних спеціалістів через зміни до Структури та штатної чисельності МЮ України щодо відділу організації роботи Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Департаменті.

З наведеного вбачається, що вказані зміни були пов`язані із службовою необхідністю, яка обумовлювалась збільшенням обсягу робіт відділу організації роботи Центральної експертно-кваліфікаційної комісії внаслідок покладання на відділ додаткових функцій експертно-кваліфікаційних комісій НДУСЕ з атестації судових експертів та розгляду питань їх дисциплінарної відповідальності, що підтверджується і наявними матеріалами справи, на які суд посилався вище.

Скорочення ж керівної посади у складі департаменту та відділу та введення однієї посади начальника відділу, що є різними посадами відповідно до додатку А Класифікатора Покажчика професійних назв робіт, зумовлювало залишення із суміщеної керівної посади - однієї, що вбачається обґрунтованим як з організаційної точки зору (для цілей зменшення організаційних ланок), так і з економічної (зменшення витрат, у т.ч. на забезпечення діяльності, хоча і не значно).

З огляду на наведене, у суду відсутні підстави для висновку, що вказані накази видавались з метою штучного створення передумов для звільнення позивачки. Судом не встановлено обставин вибіркового ставлення до позивачки чи інших обставин, які б свідчили про будь-яке негативне ставлення до позивачки з боку керівництва, або про дискримінацію позивачки за будь-якими ознаками.

Відтак, у суду відсутні підстави для висновку про необґрунтованість та протиправність оскаржуваного наказу.

Більш того, слід додати, що вищезгадані накази від 23.09.2020 № 2940/к та від 28.09.2020 № 2982/к, які по суті стали підставою для скорочення посади та звільнення позивачки, не є предметом оскарження у даній справі та взагалі.

Вказані накази, які стали передумовою та по суті підставою для звільнення позивачки, є чинними та не скасованими, а відтак не можуть ставитись під сумнів, що, у свою чергу, також не дає підстав для висновку про протиправність похідного від них наказу про звільнення позивачки (№ 3131/к від 15.10.2020 року з урахуванням п. 2 наказу № 3269/к від 28.10.2020 року).

Щодо доводів позивачки відносно того, що при звільненні їй не запропонували іншу вакантну посаду, слід зазначити, що суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). (ч. 3 ст. 87 Закону в редакції на час попередження та видання наказу).

Наведене свідчить про те, що пропозиція іншої вакантної посади є правом, а не обов`язком об`єкту призначення, а відтак доводи позивачки відносно незаконності звільнення через ненадання їй перед звільненням пропозицій інших вакантних посад, є безпідставними. У даному випадку Закон дозволяє суб`єкту призначення діяти на власний розсуд в питання - пропонувати, чи ні особі інші вакантні посади, що власне і реалізовано суб`єктом призначення у даному випадку.

Доводи позивачки відносно того, що вищезгадані заходи є зміною істотних умов державної служби, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються вищенаведеним.

У даному випадку, за висновком суду, відповідачем дотримано умов та правил п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону Україні «Про державну службу» при звільненні позивачки, відповідачем доведено перед судом законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, а відтак, суд не вбачає підстав для скасування спірного наказу (із змінами), що у свою чергу зумовлює висновок суду про відмову у задоволенні позову в цілому, у т.ч. в частині похідних вимог, похідних від скасування наказу про звільнення.

Доводи, наведені позивачкою, її представником та надані ними матеріали не спростовують наведених вище висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід додати, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

В силу вимог ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін

Повний текст рішення суду складений та підписаний 01.07.2021