Справа № 440/2354/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 р. Справа № 440/2354/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі №440/2354/21

за позовом ОСОБА_1

до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо відмови в перерахунку та здійсненні виплати за 2016-2020 роки разової грошової допомоги, я учаснику бойових дій, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ (далі по тексту Закон №3551), з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на його користь суму в розмірі 28795 грн, (з яких 21995 за період з 2016 по 2019 роки, 6800 за 2020 рік) як недораховану суму виплати за 2016-2020 роки разової грошової допомоги, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону №3551, з урахуванням раніше виплачених сум.

07.04.2021 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Роз`яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з вказаним позовом, у зв`язку з чим постановив ухвалу про повернення позовної заяви, чим порушив його право на доступ до правосуддя.

Про порушення свого права позивач дізнався після отримання листа з рішеннями про відмову в задоволенні заяв від 20.01.2021 та 12.02.2021.

Апелянт вважає не пропущеним строк звернення до суду в частині виплати грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, оскільки ч. 4 ст. 17-1 Закону України «Про стасус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, за який виплачується грошова допомога.

31.05.2021 від відповідача надійшов відзив, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі №440/2354/21 залишити без змін.

Зазначив, що апелянтом не обґрунтовано поважності причин пропуску звернення до суду, а тому відсутні підстави для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021.

19.05.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду м. Харкова відкрито апеляційне провадження по справі №440/2354/21

19.05.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду м. Харкова закінчено підготовку та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду без поважних причин в частині позовних вимог щодо стягнення разової грошової допомоги за період з 2016 по 2019 роки та неможливості роз`єднання позовних вимог на даній стадії стосовно стягнення грошової допомоги за 2020 рік.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 18.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови в перерахунку та здійсненні виплати разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня за 2016-2020 роки та стягнення 28795 грн як недораховану суму виплати за вказаних період розової грошової допомоги.

23.03.2021 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду позовну було залишено без руху та надано позивачу термін десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням підстав для поновлення строку.

02.04.2021 ОСОБА_1 на зазначену ухвалу подано заяву про поновлення строку на звернення до суду, яку мотивовано тим, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише листопаді 2020 року з рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі №1-247/2018 (3393/18). Крім того, ОСОБА_1 стверджує про вжиття ним заходів досудового врегулювання спору, а саме звернення до відповідача з проханням здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги та відмовою у задоволені його заяви.

07.04.2021 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду в задоволені заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою було відмовлено, оскільки позивач, в заяві про поновлення пропуску звернення до суду, посилався на обставини, які не відповідають вимогам положень статей 122, 123 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За приписами ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Таким чином, для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Право на звернення до суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Враховуючи вищевикладені положення правових норм та обставин справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для поновлення строку на звернення до суду в частині позовних вимог за період з 2016-2019 років.

Посилання апелянта на те, що про порушені права він дізнався після отримання листів відповідача з відмовою в задоволенні заяв від 20.01.2021 та від 12.02.2021, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки разова грошова допомога є щорічною виплатою і позивач, отримуючи дані виплати повинен був дізнатися про порушене право та звернутися до суду в межах строків встановлених КАС України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011).

Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Щодо позовних вимог про стягнення разової грошової допомоги за 2020 рік колегія суддів зазначає.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно із ч. 4 ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" необхідно обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 р. у справі № 607/7919/17.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної разової допомоги за 2020 рік позивач звернувся до суду 18.03.2021, тобто, з дотриманням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково зробив висновок про неможливість виділення із позовних вимог ОСОБА_1 вимог, в частині спірних правовідносин щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової допомоги до 05 травня за 2020 рік та наявність підстав для повернення позову в цій частині позивачу.

Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової допомоги до 05 травня за 2020 рік порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 КАС України, є підставою для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 в цій частині з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи стосовно даних позовних вимог.

В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 залишити без змін.

Керуючись ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі №440/2354/21 - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо не нарахування та виплати учаснику бойових дій ОСОБА_1 за 2020 рік щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації нарахувати та виплати ОСОБА_1 за 2020 рік щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у відповідному році виплати, з урахуванням раніше виплачених сум..

В цій частині справу за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі № 440/2354/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк