Справа № 520/4832/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 р. №520/4832/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Ліпчанській Я.В.,

за участю :

представника позивача -Гордейчук В.В.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (вул. Конєва, буд. 4, оф. 505,м. Харків,61052) до Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія,м. Одеса,Одеська область,65078) про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України № UА500130/2020/000117/2 від 24 вересня 2020 року про коригування митної вартості товарів відносно митної декларації № UА 500130/2020/233356.

- Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України № UА500130/2020 000132/2 від 09 жовтня 2020 року про коригування митної вартості товарів відносно митної декларації № UА 500130/2020 235074.

-Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України № UА500130/2020/000154/2 від 13 листопада 2020 року про коригування митної вартості товарів відносно митної декларації № UА500130/2020/239616.

- Вирішити питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000117/2 від 24.09.2020 року, №UA500130/2020/000132/2 від 09.10.2020 року та №UA500130/2020/000154/2 від 13.11.2020 року є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам законодавства, які регулює спірні правовідносини.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання .

Представником відповідача у наданому до суду відзиві на позов вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, з огляду на його необґрунтованість та недоведеність. Також, представником відповідача вказано, що підставою для запиту у підприємства позивача, який виступав в якості декларанта, додаткових документів відповідно стали обґрунтовані підстави митного органу щодо встановлення розбіжностей у наданих позивачем документах, а також відсутності в останніх всіх відомостей, що підтверджують числові значення складовиз митної вартостітоварів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, вказано, що оскільки декларантом не було подано витребуваних документів, митницею правомірно винесено оскаржуване у даній справі рішення про збільшення митної вартості товару-предмету імпорту через заниження показника митної вартості товару.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ", код ЄДРПОУ - 34469408, зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства як суб`єкт господарювання.

Основним видом діяльності підприємства позивача є за кодом КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний).

Під час розгляду справи встановлено, що 09.01.2020 року між ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» та CEKSAN DEMІR CEKME Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Туреччина), в якості продавця, укладено контракт №ECV02, відповідно до умов якого продавець поставляє по даному контракту товари. Перелік товарів, що поставляються, вказується у інвойсах та/або Додатках до цього Контракту.

Поставка Товару відбувалася згідно Додатку №10 від 12.08.2020 року, Додатку №11 від 09.09.2020 року та Додатку №12 від 09.01.2020 року якими визначили найменування, кількість, характеристику, ціну, умови поставки та оплати за Товар, вантажовідправника.

Додатком №10 від 12.08.2020 року до Контракту Сторони узгодили поставку: оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X62.5ММ, з вушками, марка сталі: SАЕ1008 в кількості 11 тон загальною вартістю 9 460,00 доларів СШA; оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X60.0ММ, з вушками, марка статі: SАЕ1008 в кількості 5 тон загальною вартістю 4 300 доларів США; оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X62.5ММ. без вушок, марка сталі: SАЕ1008 в кількості 7 тон загальною вартістю 6 020,00 доларів США; холоднокатаний пруток квадратного перетину розміром 7.00X7.00X4000 ММ, марка статі: SАЕ1008 в кількості 2 тони загальною вартістю 1 360.00 доларів США на загальну суму 21 140.00 доларів США.

Сторонами у п. 1.2 додатку № 10 встановлено, що умови поставки товарів за цим додатком FOB Іstambul/Kumport/Marport, Туреччина згідно з «Інкотермс-2010».

На виконання умов додатку №3 (п.1.3.), позивачем платіжним дорученням в іноземній валюті №410 від 11.09.2020 року було перераховано на рахунок продавця попередню оплату за товар в розмірі 70% вартості товару в сумі 14798,00 доларів США.

В подальшому, 12 жовтня 2020 року позивачем було перераховано на рахунок Продавця решту суму коштів за поставлений товар в сумі 6 342.00 доларів США. що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 446 від 12 жовтня 2020 року та випискою по рахунку .№ НОМЕР_1 за період з 12 жовтня 2020 року по 12 жовтня 2020 року.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» через митного брокера ФОП ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби України було подано митну декларацію № UA500130/2020/233356 від 24 вересня 2020 року.

Як повідомлено суду представником позивача, разом з митною декларацією було подано всі необхідні документи, подання яких передбачено чинним законодавством України для оформлення товару у режимі імпорту, в тому числі, але не виключно, документи що підтверджують митну вартість товару згідно з ч.2 ст. 53 Митного кодексу України: - декларацію митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; довідку про транспортні витрати №2109-1 від 21.09.2020 р., зовнішньоекономічний контракт: копії контракту №ECV02 від 09.01.2020 року між ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» та CEKSAN DEMІR CEKME Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Туреччина); додатку №10 до нього від 12.08.2020 із зазначенням якісних та кількісних характеристик товару, його ціни, умов поставки та оплати; копію рахунку-фактури (інвойсу) №CKS913 від 15.09.2020 року на суму; пакувальний лист №CKS913 від 15.09.2020, коносамент №9 від 21.09.2020., сертифікат походження D0161437 від 15.09.2020 р., договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів №07-09/20 від 07.02.2020 p.

В подальшому, митний орган направив до ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» електронне повідомлення, у якому зазначив, що при перевірці поданих декларантом до митного оформлення документів виявлено наступні розбіжності та було запропоновано надати до митного органу додаткові документи

ФОП ОСОБА_1 від імені ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» листом внх. № 3 віл 24 вересня 2020 року повідомив Одеську митницю Держмитслужби України про неможливість надання додаткових документів стосовно митної вартості за митною декларацією UА /233356 від 24 вересня 2020 року.

24 вересня 2020 року митним органом було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості товару за першим методом та керуючись ст.ст. 54, 55. 64 Митного кодексу України було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000117/2 від 24 вересня 2020 року.

16 грудня 2020 року ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» звернулося до Одеської митниці Державної митної служби України із скаргою на рішення про відмову в прийнятті митної декларації за першим методом - за ціною угоди.

Із даною скаргою декларантом були направлені митному органу копії наступних документів: митної декларації № UA/2З З 3 56 від 24 вересня 2020 року; рішення про коригування митної вартості товарів № ІІА 000117 2 від 24 вересня 2020 року; висновку ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» внх. № 2719 від 07 грудня 2020 року; перекладу декларації з турецької мови на українську мову; комерційної пропозиції №СR09ІЗ від 15 вересня 2020 року; довідки про транспортні витрати № 2109-1 від 21 вересня 2020 року; виписки із бухгалтерської документації (оборотно-сальдова відомість по рахунку 632); виписки із бухгалтерської документації (оборотно-сальдова відомість по рахунку 631); рахунку на оплату № 2259 від 21 вересня 2020 року: акту наданих послуг № 2259 від 21 вересня 2020 року; виписки по банківському рахунку ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» щодо руху коштів за період з 11 вересня 2020 року по 11 вересня 2020 року; платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 410 від 11 вересня 2020 року; виписки по банківському рахунку ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» щодо руху коштів за період з 12 жовтня 2020 року по 12 жовтня 2020 року; платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 446 від 12 жовтня 2020 року; виписки по банківському рахунку ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» щодо руху коштів за період з 28 вересня 2020 року по 28 вересня 2020 року ; платіжного доручення № 3591 від 28 вересня 2020 року; виписок по банківському рахунку ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» та інших платіжних документів.

Розглянувши зазначені документи, Одеська митниця Держмитслужби України у листі вих. № 7.10-3/28.3-01/13/18935 від 22 грудня 2021 року зазначила, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів. На підставі викладеного митний орган вказав не те, що надані декларантом додаткові документи не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів.

Також содом встановлено, що поставка Товару відбувалася згідно Додатку №11 від 09.09.2020 року, яким визначили найменування, кількість, характеристику, ціну, умови поставки та оплати за Товар, вантажовідправника.

Додатком №11 від 09.09.2020 року до Контракту Сторони узгодили поставку: оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X62.5ММ. з вушками, марка сталі: SАЕІ008 в кількості 8 тон загальною вартістю 7 200,00 доларів США; оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X68.0ММ. з вушками, марка сталі: SАЕІ008 в кількості 2 тонн загальною вартістю 1 800.00 доларів США: оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X62.5ММ. без вушок, марка сталі: SАЕ1008 в кількості 8 тон загальною вартістю 7 200.00 доларів США; оцинкований штифт, розмір 7.09X7.90X140.0ММ. марка сталі: SAE1008 в кількості 3 тонн загальною вартістю 2 640.00 доларів США.

Сторонами у п. 1.2 додатку № 10 встановлено, що умови поставки товарів за цим додатком FOB Іstambul/Kumport/Marport, Туреччина згідно з «Інкотермс-2010».

Загальна вартість товару склала 18 840, 00 доларів США.

На виконання умов додатку №11 (п.1.3.), позивачем платіжним дорученням в іноземній валюті №431 від 24.09.2020 року було перераховано на рахунок продавця попередню оплату за товар в розмірі 70% вартості товару в сумі 13188,00 доларів США.

В подальшому, 09 листопада 2020 року позивачем було перераховано на рахунок Продавця решту суму коштів за поставлений товар в сумі 5652,00 доларів США. що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 477 від 09 листопада 2020 року та випискою по рахунку .№ НОМЕР_1 за період з 09 листопада 2020 року по 09 листопада 2020 року.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» через митного брокера ФОП ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби України було подано митну декларацію № UA500130/2020/235074 від 06 жовтня 2020 року.

Як повідомлено суду представником позивача, разом з митною декларацією було подано всі необхідні документи, подання яких передбачено чинним законодавством України для оформлення товару у режимі імпорту, в тому числі, але не виключно, документи що підтверджують митну вартість товару згідно з ч.2 ст. 53 Митного кодексу України: - декларацію митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; довідку про транспортні витрати №17/06.11 від 06.11.2020 р., зовнішньоекономічний контракт: копії контракту №ECV02 від 09.01.2020 року між ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» та CEKSAN DEMІR CEKME Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Туреччина); додатку №11 до нього від 09.09.2020 із зазначенням якісних та кількісних характеристик товару, його ціни, умов поставки та оплати; копію рахунку-фактури (інвойсу) №CKS987від 28.09.2020 року; пакувальний лист №CKS987, договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів №07-09/20 від 07.02.2020 p.

В подальшому, митний орган направив до ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» електронне повідомлення, у якому зазначив, що при перевірці поданих декларантом до митного оформлення документів виявлено наступні розбіжності та було запропоновано надати до митного органу додаткові документи

ФОП ОСОБА_1 від імені ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» листом внх. № 4 віл 09 жовтня 2020 року повідомив Одеську митницю Держмитслужби України про неможливість надання додаткових документів стосовно митної вартості за митною декларацією UА 500130/2020/235074 від 06 жовтня 2020 року.

09 жовтня 2020 року митним органом було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості товару за першим методом та керуючись ст.ст. 54, 55. 64 Митного кодексу України було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000132/2 від 09 жовтня 2020 року.

ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» звернулося до Одеської митниці Державної митної служби України із скаргою на рішення про відмову в прийнятті митної декларації за першим методом - за ціною угоди.

Із даною скаргою декларантом були направлені митному органу копії наступних документів: митної декларації № UA/235074 від 06 жовтня 2020 року; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/ 000132/2 від 09 жовтня 2020 року; висновку ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» вих. № 2582 від 18 листопада 2020 року; перекладу декларації з турецької мови на українську мову; комерційної пропозиції №СR0987 від 28 вересня 2020 року; довідки про транспортні витрати № 24/05.1-0.2020 від 05 жовтня 2020 року; виписки із бухгалтерської документації (оборотно-сальдова відомість по рахунку 632); виписки із бухгалтерської документації (оборотно-сальдова відомість по рахунку 631); платіжних доручень на підтвердження перерахування коштів в іноземній валюті; Платіжних доручення на підтвердження сплати послуг ТОВ «ЛУКРО» та ФОН ОСОБА_1 та інших платіжних документів.

Розглянувши зазначені документи, Одеська митниця Держмитслужби України у листі вих. № 7.10-3/15-02/13/19250 від 30 грудня 2021 року зазначила, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів. На підставі викладеного митний орган вказав не те, що надані декларантом додаткові документи не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів.

Також содом встановлено, що поставка Товару відбувалася згідно Додатку №12 від 09.01.2020 року, яким визначили найменування, кількість, характеристику, ціну, умови поставки та оплати за Товар, вантажовідправника.

Додатком №12 від 09.01.2020 року до Контракту Сторони узгодили поставку товару : оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X62.5ММ. з вушками, марка сталі: SAE1008 в кількості 6 тон загальною вартістю 5 400.00 доларів США: оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X60.0ММ, з вушками, марка сталі: SАЕ1008 в кількості 1,50 тон загальною вартістю І 350 доларів США; оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X60.00ММ. без вушок, марка стазі: SАЕ1008 в кількості 1.50 тон загальною вартістю І 350 доларів США: оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X68.0ММ. без вушок, марка стазі: SАЕ1008 в кількості 2 тони загальною вартістю 1 800.00 доларів США; оцинкований штифт, розмір 7.00Х7.00Х62.5ММ, без вушок, марка сталі: SАЕІ008 в кількості 5 тон загальною вартістю 4 500.00 доларів США; оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X62.5ММ, без вушок, марка стазі: SАЕ1008 в кількості 7 тон загальною вартістю 6 650,00 доларів США; оцинкований штифт, розмір 7.00X7.00X140.00ММ, без вушок, марка сталі: АЕІ008 в кількості 2 гони загальною вартістю 1 760.00 доларів США; холоднокатаний пруток квадратного перетину розміром 7.00X7.00X4000 ММ. марка сталі: SАЕ1008 в кількості 2 тони загальною вартістю 1 440,00 доларів США.

Сторонами у п. 1.2 додатку № 12 встановлено, що умови поставки товарів за цим додатком FOB Іstambul/Kumport/Marport, Туреччина згідно з «Інкотермс-2010».

Загальна вартість товару склала 24 250,00 доларів США.

На виконання умов додатку №12 (п.1.3.), позивачем платіжним дорученням в іноземній валюті №463 від 23.10.2020 року було перераховано на рахунок продавця попередню оплату за товар в розмірі 70% вартості товару в сумі 16975,00 доларів США.

В подальшому, 25 листопада 2020 року позивачем було перераховано на рахунок Продавця решту суму коштів за поставлений товар в сумі 7275,00 доларів США. що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 500 від 25 листопада 2020 року та випискою по рахунку .№ НОМЕР_1 за період з 25 листопада 2020 року по 25 листопада 2020 року.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» через митного брокера ФОП ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби України було подано митну декларацію № UA500130/2020/239616 від 11 листопада 2020 року.

Як повідомлено суду представником позивача, разом з митною декларацією було подано всі необхідні документи, подання яких передбачено чинним законодавством України для оформлення товару у режимі імпорту, в тому числі, але не виключно, документи що підтверджують митну вартість товару згідно з ч.2 ст. 53 Митного кодексу України: - декларацію митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; довідку про транспортні витрати №17/06.11 від 06.11.2020 р., зовнішньоекономічний контракт: копії контракту №ECV02 від 09.01.2020 року між ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» та CEKSAN DEMІR CEKME Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Туреччина); додатку №12 до нього від 22.10.2020 із зазначенням якісних та кількісних характеристик товару, його ціни, умов поставки та оплати; копію рахунку-фактури (інвойсу) №CKS157від 26.10.2020 року; пакувальний лист №CKS1157, договір про надання послуг по декдаруванню та митному оформленню товарів №272 від 02.12.2019 p.

В подальшому, митний орган направив до ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» електронне повідомлення, у якому зазначив, що при перевірці поданих декларантом до митного оформлення документів виявлено наступні розбіжності та було запропоновано надати до митного органу додаткові документи

ФОП ОСОБА_1 від імені ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» листом вих. № 1311-1 від 13 листопада 2020 року повідомив Одеську митницю Держмитслужби України про неможливість надання додаткових документів стосовно митної вартості за митною декларацією UА 500130/2020/239616 від 11 лисьопада 2020 року.

13 листопада 2020 року митним органом було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості товару за першим методом та керуючись ст.ст. 54, 55. 64 Митного кодексу України було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000154/2 від 13 листопада 2020 року.

ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» звернулося до Одеської митниці Державної митної служби України із скаргою на рішення про відмову в прийнятті митної декларації за першим методом - за ціною угоди.

Із даною скаргою декларантом були направлені митному органу копії наступних документів: митної декларації № UA/239616 від 11 листопада 2020 року; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/ 000154/2 від 1листолпада 2020 року; висновку ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» вих. № 2737 від 09 грудня 2020 року; перекладу декларації з турецької мови на українську мову; довідки про транспортні витрати № 17/06.11.2020 від 05 листопада 2020 року; рахунку на оплату №7021 від 06.11.2020 року; рахунку на оплату №220 від 13.11.2020 року; акту надання послуг №6849 від 06.11.2020 року; виписки із бухгалтерської документації (оборотно-сальдова відомість по рахунку 632); виписки із бухгалтерської документації (оборотно-сальдова відомість по рахунку 631); платіжних доручень на підтвердження перерахування коштів в іноземній валюті; Платіжних доручення на підтвердження сплати послуг ТОВ «ЛУКРО» та ФОН ОСОБА_1 та інших платіжних документів.

Розглянувши зазначені документи, Одеська митниця Держмитслужби України у листі вих. № 7.10-3/28.3-01/13/552 від 16 січня 2021 року зазначила, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів. На підставі викладеного митний орган вказав не те, що надані декларантом додаткові документи не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів

Не погодившись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини третьої статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою та другою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до приписів статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України - контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини п`ятої вказаної статті Митного кодексу України встановлено - органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно частини четвертої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України). Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Тобто, згідно норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Також згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.07.2020 (справа № 804/5445/17).

Частинами 7-10 ст. 55 Митного кодексу України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Під час здійснення перевірки митної вартості товару за митними деклараціями за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) виявлено ризики, згенеровані АСАУР, щодо контролю правильності визначення митної вартості товару, що стало підставою для витребування додаткових документів та прийняття рішень про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000117/2 від 24.09.2020 року, №UA500130/2020/000132/2 від 09.10.2020 року та №UA500130/2020/000154/2 від 13.11.2020 року .

В рішеннях про коригування митної вартості товарів було вказано, що: відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 1. зовнішньоекономічного договору (контракту) найменування товару, кількість, ціна, вартість, умови поставки і рахунки вказуються в кожному інвойсі або Додатку окремо, але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

З цього приводу суд зазначає, що п.6 зовнішньоекономічного договору (контракту) №ECV02 від 09.01.2020 року передбачено, що товар поставляється в експортній упаковці відповідно до кожного типу товару і стандартом країни продавця. Контрактом не передбачено надання постачальником додаткових послуг з пакування, маркування, завантаження на транспортний засіб товару, що поставляється, а тому, відсутні підстави вважати що такі додаткові витрати були наявні. З аналізу наданих суду документів не виявлено підстав вважати, що такі послуги взагалі надавалися. Також, митному органу надавалась калькуляція ціни товару, з якої вбачається, що ці складові входять до ціни товару.

В рішеннях, що оскаржуються, зазначено, що відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 пункту 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п. 1.1. та п. 1.2 договору № від 07.02.2020, п.1 договору №ТЕО/2020-06-23 від 23.06.2020 року, надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню.

Митним органом також було вказано, що у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати №2109-1 від 21 вересня 2020 року №2109-1, №24/05.10.2020 від 05.10.2020 рокщку та №17/16.11.2020 від 06.11.2020 року зазначено, що транспортно- експедиційні послуги за митною територією України не надавалися, а у наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 21 вересня 2020 року № 2259 зазначено вартість морського перевезення та не виділені його складові компоненти

Судом встановлено, що з наданих перевізником довідок про вартість транспортування №2109-1 від 21 вересня 2020 року №2109-1, №24/05.10.2020 від 05.10.2020 року та №17/16.11.2020 від 06.11.2020 року вбачається, що у вартість, зазначену у вказаних довідках, включені всі витрати на організацію транспортно-експедиційного обслуговування по прибуттю товару. Та чітко зазначено, що транспортно - експедиційні послуги за митною територією України не надавалися.

Також, позивачем додатково було надано платіжні доручення і виписку по рахунку № НОМЕР_1 , що підтверджують оплату перевезення та транспортно-експедиторських послуг в повному обсязі.

Митним органом також було вказано, що відповідно додатку від 12 серпня 2020 року № 10, додатку від 09 вересня 2020 року №11 до контракту від 09 січня 2020 року № ЕСV02 зазначено, що передплата проводиться в розмірі 70 % від вартості поставленої партії товару, проте жодний банківський документ щодо передплати до митного оформлення не був поданий.

Суд зазначає, що ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» разом із скаргою на рішення про відмову в прийнятті митних декларацій за першим методом - за ціною угоди були наданні платіжні доручення і виписку по рахунку № НОМЕР_1 , що підтверджують оплату товару.

Суд зауважує, що за змістом статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в повному обсязі надано до Митниці документи, які підтверджують митну вартість товару, згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а також наявні у позивача документи згідно з частиною третьою цієї статті, тоді як Митниця не довела, що подані ТОВ "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значенні складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому Митниця не обґрунтувала та не довела неможливість визначення митної вартості за ціною контракту (методом № 1).

Щодо посилань відповідача, що позивачем не надано всіх додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Відповідно до правового висновку Верховного суду, викладеного, зокрема, у постанові від 22 квітня 2019 року у справі №815/6242/17, у постанові від 27 червня 2019 року у справі №826/9719/16, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обгрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічний висновок викладено Верховним судом у постанові від 16 липня 2020 року у справі №815/6833/17.

Таким чином, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні непідтверджені складові митної вартості, конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності, проте митним органом в оскаржуваних рішеннях зазначене не було вказано.

Також суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що останнє містять відомості про митне оформлення товарів, яке вже було здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень що наявні в ЄАІС та АСМО Інспектор: №UA807200/2020/11106 від 22.07.2020 року, №UA807200/2020/11909від 05.08.2020 року, проте ані рішення, ані відзив на позовну заяву не містять відомості про подібність товарів за поданими заявником митними деклараціями та товарам за митними деклараціями №UA807200/2020/11106 від 22.07.2020 року, №UA807200/2020/11909від 05.08.2020 року. Також відповідачем не надано жодних доводів та доказів стосовно подібності вказаних товарів, що свідчить про необґрунтованість зазначених доводів відповідача.

Стосовно застосування резервного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України позивачем, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось раніше, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що останнє не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Вказані вантажномитні декларації №UA807200/2020/11106 від 22.07.2020 року, №UA807200/2020/11909 від 05.08.2020 року не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товари, що ввозились позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що вартість ввезеного товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товаром, ввезеним позивачем та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню

Вищевикладені обставини свідчать про не підтвердження під час розгляду справи правомірності рішень про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України №UA500130/2020/000117/2 від 24.09.2020 року, №UA500130/2020/000132/2 від 09.10.2020 року та №UA500130/2020/000154/2 від 13.11.2020, у зв`язку з чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо вимог про відшкодування позивачу витрат на надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.

В той же час, положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз долучених позивача до матеріалів справи доказів свідчить, що в обґрунтування заявленої вимоги до суду подано договір від 08.12.2020 року відповідно до якого Адвокатське бюро "Віталій Гордейчук" надає правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ".

Положеннями п.3.1 Договору про надання правової допомоги би від 08.12.2020р. передбачено, що Клієнт оплачує послуги згідно виставленого рахунку шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок Адвокатського бюро.

Згідно з п.3.5 Договору сторони погодили, що 1 (одна) година праці Адвокатського бюро при супроводженні справ в суді, що розглядаються в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, Цивільної о-процесуальної о кодексу України та Господарського процесуального кодексу України в межах міста Харкова становить 1250 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00копійок).

Судом встановлено, що сторонами 09.12.2020 року уклали додаткову угоду №1, якою визначено суму гонорару за супроводження справ щодо оскарження рішень Одеської митниці Державної митної справи України шляхом доповнення п.3.14 договору, в якій зазначено, що за написання скарг в порядку ст.55 Митного кодексу України, підготовка подання адміністративного позову з документами до суду та супроводження, судової справи у суді першої інстанції - сума гонорару складає 25000,00грн.

На виконання умов Договору між сторонами 18.05.2021р.. було складено та підписано акт наданих послуг №1, яким узгоджено обсяг наданих послуг та їх вартість. До вказаних послуг увійшли наступні: написання скарг на рішення про відмову в прийнятті митної декларації. митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за рішеннями №UA500130/2020/000117/2 від 24 вересня 2020 року №UA500130/2020/000132/2 від 09 жовтня 2020 року, №UA500130/2020/00015/2 від 13 листопада 2020 року. Загальна тривалість витраченого часу - 5 (п`ять) години; підготовка та подання адміністративного позову щодо оскарженні рішень№UA500130/2020/000117/2 від 24 вересня 2020 року №UA500130/2020/000132/2 від 09 жовтня 2020 року, №UA500130/2020/00015/2 від 13 листопада 2020 року до Харківського окружного адміністративного суду (справа №520/4832/21). Загальна тривалість витраченого часу - 12 (дванадцять) години; забезпечення участі адвоката у судових засіданнях по справі №520/4832/21, а сам; 19.04.2021р., 17.05.2021р. та запланована участь на 31.05.2021р. Загальна тривалість витраченого часу - 2 (дві) години та запланована витрата часу у судовому засіданні на 31.05.2021р. - 1 (одна) година.

Таким чином загальна тривалість витраченого часу складає 20 годин, що становить 25000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок).

На підставі акту виставлено рахунок на оплату №1 від 18.05.2021р.

На виконання умов Договору позивачем сплачено послуги професійної правничої допомоги, що підтверджується платіжним дорученням №5009 від 25.05.2021р. у розмірі 25 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої/правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет позову та обставини справи, суті виконаних послуг, суд приходить до висновку, що сума, заявлена позивачем до відшкодування у розмірі 25 000,00 грн. є надмірною.

Проте, з урахуванням принципу справедливості і ступеня складності справи, обсяг опрацьованого адвокатом матеріалу, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнуваньОдеської митниці Державної митної служби України витрати на правову допомогу у сумі 15 000,00 грн.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання про судові витрати.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ".

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (вул. Конєва, буд. 4, оф. 505,м. Харків,61052) до Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія,м. Одеса,Одеська область,65078) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України № UА500130/2020/000117/2 від 24 вересня 2020 року про коригування митної вартості товарів відносно митної декларації № UА 500130/2020/233356.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України № UА500130/2020/000132/2 від 09 жовтня 2020 року про коригування митної вартості товарів відносно митної декларації № UА 500130/2020/235074.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України № UА500130/2020/000154/2 від 13 листопада 2020 року про коригування митної вартості товарів відносно митної декларації № UА500130/2020/239616.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (вул. Конєва, буд. 4, оф. 505,м. Харків,61052, ) судовий збір у сумі 9 821,32 грн. (дев`ять тисяч вісімсот двадцять одна гривня 32 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія,м. Одеса,Одеська область,65078, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (вул. Конєва, буд. 4, оф. 505,м. Харків,61052, ) витрати на правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн. ( п`ятнадцять тисяч гривень гривня 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія,м. Одеса,Одеська область,65078, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 липня 2021 року.

Суддя Бідонько А.В