Справа № 583/876/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Справа № 583/876/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №583/2395/21 за позовом ОСОБА_1 до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій незаконними та відміну накладеного обтяження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі по тексту - відповідач), і просить суд:

- визначити дії відповідача, щодо накладання обтяження (арешту) на майно (житловий будинок) по АДРЕСА_1 , незаконними і такими, що суперечать ухвалі Охтирського міськрайонного суду від 29.09.2010 (справа N2-2670);

- відмінити незаконно накладене обтяження (арешт нерухомого майна) житлового будинку АДРЕСА_1 , який за життя належав моєму батькові - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення права на спадкове майно, однак у видачі свідоцтва про спадкування за законом їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що на майно батька, а саме: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , накладено арешт. Після з`ясування всіх обставин, їй стало відомо, що даний арешт був накладений в межах виконання виконавчого провадження, відкритого з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-2670 від 02.11.2010, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення боргу на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» в сумі 9621,85 грн з ОСОБА_2 , який є повним однофамільцем її батька, проте різняться дати народження та РНОКПП. Вважаючи, що наявність вказаного обтяження, яке помилково було накладено відповідачем, перешкоджає у реалізації її прав як спадкоємця, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою суду від 02.04.2021 вказану позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з порушенням вимог ст. 160 КАС України. На виконання вказаної ухвали позивач усунуто недоліки та приведено позовну заяву у відповідність вимогам ст. 160 КАС України.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №583/876/21 за позовом ОСОБА_1 до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій незаконними та відміну накладеного обтяження.

Вказаною ухвалою також зобов`язано Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), разом із відзивом на позовну заяву, надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів ВП 23847706, у тому числі постанову про відкриття виконавчого провадження.

11.05.2021 відповідачем відзив на позовну заяву (а.с.32-35), в якому зазначає, що станом на 30.04.2021 ухвала про зняття арешту з майна боржника до Відділу не надходила, тому підстави для зняття арешту з майна боржника по даному виконавчому провадженню відсутні. Також зауважив, що згідно пункту 2, розділу 11 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, а тому у зв`язку із закінченням строків зберігання вказане виконавче провадження знищено і надати копії постанов чи інші матеріали виконавчого провадження, не має можливості.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та єдиною сподкоємицею І черги за законом на все спадкове майно, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса (а.с.6). За час його життя, ОСОБА_2 було присвоєно РНОКПП № НОМЕР_1 (а.с. 5,11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. З метою отримання свідоцтва про спадкування, позивач звернулась до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Багацької О.М., однак, 02.03.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку із тим, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що на спадкове нерухоме майно - житловий будинок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 постановою про відкриття виконавчого провадження №23847706, відділом ДВС Охтирського МРУЮ було накладено арешт (а.с.5,11).

У зв`язку з цим, позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою, про виправлення помилки та зняття незаконно накладеного арешту, проте листом від 15.02.2021 за №7031, їй було відмовлено з тих причин, що вона не надала документів, що підтверджують її представництво щодо боржника - померлого ОСОБА_2 . Також повідомлено, що на виконанні в Охтирському міськрайонному ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебувало виконавче провадження №23847706 по виконанню виконавчого листа №2-2670 від 02.11.2010, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення боргу з ОСОБА_2 в сумі 9621,85 грн (а.с.7).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку станом на момент накладення арешту на спірне майно та повернення виконавчих листів, визначалися Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (надалі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону 606-XIV, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

При цьому арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження (частина 1,3 статті 57 Закону №606-XIV).

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону №606-ХІV в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Зі змісту наведеного вбачається дійсна мета застосування процедури арешту майна боржника для забезпечення реального виконання рішення. Тобто, існування арешту накладеного державним виконавцем дозволяє йому ефективно здійснювати дії щодо реального виконання виконавчих листів та інших виконавчих документів, упереджує недобросовісну поведінку боржника щодо уникнення сплати ним свого боргу шляхом реалізації або переоформлення належного йому рухомого та нерухомого майна.

При цьому, арешт повинен бути накладений саме на майно боржника. У той же час, як вбачається з досліджених матеріалів справи (а.с.5,9,10), накладаючи арешт на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , у постанові про відкриття виконавчого провадження помилково було зазначено дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та РНОКПП батька позивача - № НОМЕР_1 .

Таким чином суд визнає, що арешт на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП № НОМЕР_1 в межах виконавчого провадження №23847706 було накладено помилково.

Разом з тим, за приписами ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ч.1 ст. 73, ч.2 ст. 74, ст.75, ч.1 ст.90 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як вбачається з матеріалів справи всі виконавчі провадження з приводу примусового виконання виконавчих листів про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 боргу були знищені, копії яких відповідач надати не зміг, а тому суд на підставі наявних у даній справі доказів, позбавлений можливості дати правову оцінку правомірності дій державного виконавця під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №23847706 від 19.01.2011 та накладення під час цього арешту.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання дій відповідача, щодо накладання обтяження (арешту) на майно (житловий будинок) по АДРЕСА_1 , незаконними і такими, що суперечать ухвалі Охтирського міськрайонного суду від 29.09.2010 (справа №2-2670).

Разом з тим, наявність арешту, помилково накладеного на вищевказане нерухоме майно, унеможливлює реалізацію позивачем своїх прав як спадкоємця щодо об`єкта спадщини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Згідно із статтею 8 Загальної декларації з прав людини від 10.12.1948 кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, приймаючи до уваги ст.ст.25,30,57 Закону №606-ХІV існування арешту майна, накладеного державним виконавцем, має чітко окреслені граничні строки - з прийняття відповідної постанови про накладення арешту до завершення виконавчого провадження.

Наслідки завершення виконавчого провадження передбачені статтею 50 Закону №606-ХІV в редакції станом на момент винесення постанови про повернення виконавчих листів, відповідно до якої, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

За приписами ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи, відсутність правових підстав зберігати накладений арешт на майно - житловий будинок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП № НОМЕР_1 , у силу неможливості виконавчого органу надати документ, яким відповідний арешт було застосовано, існування такого арешту, при не запереченні відповідачем факту відсутності виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП № НОМЕР_1 , та приймаючи до уваги той факт, що такий арешт на майно батька позивача було накладено помилково, й з огляду на статтю 1 Першого протоколу Конвенції, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, суд приходить до висновку, що належним і достатнім способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зняти арешт з майна її батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП № НОМЕР_1 , накладеного постановою відповідача про відкриття виконавчого провадження №23847706 від 19.01.2011.

При цьому суд зауважує, що згідно ч.2 ст. 59 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Тобто, Законом України «Про виконавче провадження» прямо визначено порядок зняття арешту за рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій незаконними та відміну накладеного обтяження - задовольнити частково.

Зобов`язати Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з нерухомого майна - житлового будинку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , накладений постановою про відкриття виконавчого провадження №23847706, 19.01.2011, ВДВС Охтирського МРУЮ.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька