Справа № 160/6220/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2021 року Справа № 160/6220/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
20 квітня 2021 року головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр", в якому просить:
-застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи об'єктів, а саме: приміщень за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул Січеславська, 4А, товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" (ко, ЄДРПОУ - 37665038), до повного усунення порушень.
-встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов'язання зупинити експлуатацію об'єктів, а саме: приміщень за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, 4А, товариства з обмеженої відповідальністю "Житлокомцентр" (код ЄДРПОУ - 37665038), до повного усуненн: порушень.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час проведення позапланової перевірки відповідача щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту до товариства з обмеженої відповідальністю "Житлокомцентр", а саме: приміщень за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, 4А, були виявлені порушення пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту у зв'язку з чим позивач вважає, що подальша експлуатація об'єкта з зазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, а відтак, до відповідача повинні бути застосовані заходи реагування відповідно до заявленої позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст. 257, ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
26 травня 2021 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в період перевірки фахівцям позивача було повідомлено про обставину, що нежитлові приміщення частково вже здані по акту приймання-передачі балансоутрммувачу, а саме: 30.09.2020 року, 15.12.2020 року, та триває передача останнього приміщення в будівлі 4А по вул..Січеславській в м. Кривий Ріг, в зв'язку розірванням договорів оренди, тому експлуатація ТОВ «Житлокомцентр» вказаного об'єкту по даній адресі припинена.
Тобто, відповідач припинив користування та експлуатацію об'єктів - приміщень в будівлі 4А по вул. Січеславській в м. Кривий Ріг , Дніпропетровської області , останнє - 23.03.2021 року, що підтверджується актом прийому-передачі, а позивач з позовом до суду лише звернулось 20 квітня 2020 року, з чого слідує, що обставини, які вказує позивач підставою для звернення позивачем до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування не існували на момент звернення до суду.
У задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
На підставі повідомлення про проведення планового заходу головним управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у період з 23.02.2021 року по 09.03.2021 року проведено плановий захід держаного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства техногенної та пожежної безпеки товариства з обмеженої відповідальністю "Житлокомцентр", а саме: приміщень за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, 4А.
За результатами перевірки складено акт від 09.03.2021 року № 183, відповідно до якого встановлені порушення у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме:
- приміщення 1-го поверху адміністративної будівлі не обладнано системою пожежної сигналізації та системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, а саме: «Будинки. приміщення та споруди повинні обладнуватися cucmeмами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- допускається захаращування шляхів евакуації 1-го поверху адміністративної будівлі меблями;
- не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;
- допущено встановлення на вікнах приміщень 1-го поверху адміністративної будівлі глухих грат, а саме: «У разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, грат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті)»;
- не закрито з'єднувальну (відгалужувальну) коробку кришкою з негорючого або важкогорючого матеріалу в приміщенні 1- го поверху адміністративної будівлі;
- не проведено ідентифікацію для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, а також визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій, з подальшим узгодженням її з головним управлінням ДСНС України у Дніпропетровській області;
- не забезпечено наявність на об'єкті засобів радіаційного та хімічного захисту від бойових отруйних речовин.
Копія акта отримано директором Шарах О.М., що підтверджується матеріалами справи.
Відсутність автоматичної системи пожежної сигналізації та системи оповіщення призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв'язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть
При захаращенні шляхів евакуації сторонніми предметами, може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.
При не проведенні замірів опору ізоляції силової та освітлювальної електромережі унеможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.
При не виконання грат на вікнах розкривними, розсувними або такими, що знімаються вимог, унеможливить евакуацію при виникненні пожежі, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.
При порушенні умов експлуатації розподільчих коробок та їх не відповідність, тобто зменшення ступеня захисту розподільчих коробок, призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик розподільчих коробок, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.
Не проведення ідентифікації об'єкта господарської діяльності для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлює визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій.
Відсутність засобів індивідуального захисту призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу, що може збільшити кількість летальних випадків.
Позивач вважає, що подальша експлуатація об'єкта товариства з обмеженої відповідальністю "Житлокомцентр", приміщень за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, 4А, із зазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та /або здоров'ю людей, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Судом також встановлено, що відповідно до договору № 26/8 від 10.01.2019 року укладеним між управління комунальної власності виконкому Криворізької міської ради (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (орендар) , яким передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно приміщення на 1 поверсі окремо розташованої будівлі загальною площею 182.3 кв.м. , розташованих за адресою: вул. Січеславська, 4а.
Пунктом 10.1 вищезазначеного договору зазначено, що договір діє з 10.01.2019 року по 10.12.2021 року.
Відповідно до акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 23.03.2021 року, на підставі договору оренди № 26/8 від 10.01.2019 року, комунальне підприємство "Парковка та реклама" Криворізької міської ради приймає, а товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» в особі директора Шараха О.Л. передає нежитлове приміщення на 1 поверсі окремо розташованої будівлі загальною площею 182,3 м2, за адресою: вул. Січеславська, 4А. Рахунки до сплати у повному обсязі будуть надані до 12.04.2021 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-V (надалі за текстом - Закон № 877-V).
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Згідно з ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст.65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.
З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області як орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Частиною 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог покладено обов'язок щодо застосування санкцій, визначених законом.
Частиною 2 названої статті Кодексу цивільного захисту України установлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
За змістом частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засортних засобів.
Відповідно до частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Слід зазначити, що вказаними законодавчими нормами не передбачено право органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертатись до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень повністю, які не використовуються підприємством у власній господарській діяльності, а передані в користування (оренду).
Підставою для застосування заходів реагування є встановлення порушення вимог законодавства сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей.
При цьому, при обранні такого заходу реагування, позивачем як суб'єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами. Водночас позивачем наведено виключно загальні положення щодо можливих негативних наслідків, без визначення яке саме порушення, в якому саме приміщенні, є таким, що створює загрозу життю та здоров'ю людей.
Суд вважає, що позивачем не обґрунтовано застосування заходів впливу щодо відповідача шляхом заборони використання приміщення, яке не використовується ним у господарській діяльності.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 23.03.2021 року, на підставі договору оренди № 26/8 від 10.01.2019 року, комунальне підприємство "Парковка та реклама" Криворізької міської ради приймає, а товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» в особі директора Шараха О.Л. передає нежитлове приміщення на 1 поверсі окремо розташованої будівлі загальною площею 182,3 м2, за адресою: вул. Січеславська, 4А.
Таким чином, враховуючи що відповідач не є орендарем або власником будівлі, яка була об'єктом перевірки, суд робить висновок, про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» не є тією особою, яка повинна відповідати за цим адміністративним позовом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 520/8993/18.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).
Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що проведеним судовим розглядом не встановлено факту доведення владним суб'єктом існування у даному конкретному випадку загрози життю і здоров'ю людей, а тому позов задоволенню не підлягає.
В даному випадку судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук