Справа № 160/648/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/648/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Транс-Логістика»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року (суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро) у справі № 160/648/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Транс-Логістика»

до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

У січні 2021 року ТОВ «Укр-Транс-Логістика» звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.09.2020 №201577, що прийнята Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з ТОВ «Укр-Транс-Логістика» адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване правомірністю накладення на ТОВ «Укр-Транс-Логістика» адміністративно-господарського штрафу згідно спірної постанови, що доводами позовної заяви не спростовано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Укр-Транс-Логістика» оскаржило його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, які суд вважав встановленими, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначив, що оскаржувана постанова суду першої інстанції не містить мотивів відхилення доказів позивача, якими були мотивовані його вимоги, прийнявши до уваги виключно доводи відповідача. Також, суд першої інстанції не прийняв до уваги зміст постанов Верховного Суду, що містять відповідні правові висновки стосовно врегулювання спірних правовідносин. Щодо порушення судом норм матеріального права скаржник вказав, що судом першої інстанції не були застосовані норми п.п. 2 п. 2, п. 6, п. 30 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 № 879, а також п. 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, п. 1.10 Правил дорожнього руху України.

Крім того, скаржник вказав на те, що матеріали справи не містять жодного належного доказу на підтвердження вчинення ним порушення. Зазначив, що складений відповідачем акт не відповідає за формою встановленим Порядком № 879 вимогам, зокрема, щодо зазначення конкретного місця здійснення габаритно-вагового контролю, зазначення приладу, який було використано для його здійснення, та розрахунку плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, а саме зважування здійснено відповідачем не у встановлений Порядком № 879 спосіб та без врахування властивостей вантажу, який перевозився. Окрім цього, скаржник зазначив про порушення порядку винесення спірної постанови, оскільки вона винесена за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення без його відома.

З огляду на це, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач з вимогами апеляційної скарги не погодився, надав відзив на неї, у якому зазначив про відповідність складеного ним акту, на підставі якого винесена спірна постанова, вимогам чинного законодавства України, та про своєчасне повідомлення скаржника про дату, час та місце розгляду адміністративного матеріалу, за наслідком розгляду якого винесено спірну постанову. Також, вказав, що скаржник не надав до апеляційного суду належні документальні докази та доводи неправомірності оскаржуваної постанови суду першої інстанції. Враховуючи зазначене, відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), на підставі направлення на перевірку №011627 від 20.07.2020, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області 23.07.2020 проводилась рейдова перевірка на 712 км а/д Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь».

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою № 422.

Відповідно до п. п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом GROENE WEGEN, державний номер НОМЕР_2 .

Правомірність підстав проведення перевірки та правомірність зупинення вказаного транспортного засобу скаржником не заперечуються.

У ході перевірки встановлено, що зупинений транспортний засіб використовується ТОВ «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА», що також скаржником не заперечується.

Водій, що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортну накладну №185 від 22.07.2020 та договір оренди транспортного засобу №А-8810/69утл від 25.11.2019.

Після перевірки документів, які надав водій, співробітникам Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області було проведено ваговий контроль транспортного засобу та встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), а саме загальна маса транспортного засобу - 48 170 кг при допустимій 40 000 кг, що складає 20,4% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на одиночну вісь - 12 440 кг при допустимій нормі 11 000 кг., що складає 13,1% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на строєну вісь - 28 770 кг при допустимій нормі 22 000 кг., що складає 30,8% перевищення параметрів від нормативу.

Враховуючи зазначене, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на законних підставах віднесено транспортний засіб скаржника до великовагового та складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №038705 від 23.07.2020, а також довідку №0022188 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 23.07.2020.

Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п. 15 Порядку №1567, при перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2.1 ПДР України встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу.

У зв`язку з виявленням зазначеного порушення, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області складено акт №228190 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.07.2020, який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складається в одному примірнику.

Водій з актом №228190 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.07.2020 був ознайомлений, пояснень, заперечень не надав.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області направило акт №228190 від 23.07.2020 до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області для розгляду справи.

На виконання вимог п. 26 Порядку № 1567, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на адресу позивача направлено повідомлення про розгляд справи №67811/22/24-20 від 08.09.2020, в якому зазначалося про необхідність явки до Управління для розгляду справи на 17.09.2020.

17.09.2020 року на виконання п. 27 Порядку №1567, в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проведено розгляд акту та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №201577, відповідно до якої до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000 грн.

Правомірність винесення відповідачем вказаної постанови є предметом спору у межах цієї адміністративної справи.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Адміністративно-господарський штраф, що застосований відповідачем до скаржника згідно спірної постанови передбачено абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Зокрема, вказаною нормою Закону передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу тягне за собою накладення на перевізника штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для прийняття оскарженої постанови стали результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що експлуатується скаржником, відповідно до яких параметри транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 20 %, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», повинен бути відповідний дозвіл.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, скаржник не заперечує щодо відсутності у нього такого дозволу, не ставить під сумнів складений відповідачем розрахунок, а лише вказує на відсутність відповідної методики зважування у сфері метрології, на недотримання форми складання акту та відсутності посилання в акті на засіб вимірювальної техніки.

Аналогічні доводи наведені ним й у апеляційній скарзі. Водночас, колегія суддів зазначає, що такі доводи знайшли оцінку суду першої інстанції, яка не спростована жодними новими доводами апеляційної скарги.

Зокрема, щодо конкретизації місця проведення перевірки судом першої інстанції встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу скаржника було здійснено на 712 км автомобільної дороги Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, що відповідає Графіку режиму роботи та місць розташування пересувного пункту вагового та габаритного контролю в Донецькій області на липень 2020 року (а.с. 62).

Отже, перевірка скаржника була здійснена у пересувному пункті вагового та габаритного контролю, що відповідає вимогам п. 6 Порядку № 879.

Також, стосовно здійснення відповідачем габаритно-вагового контролю належними технічними засобами судом першої інстанції встановлено, що у пункті габаритно-вагового контролю, який розміщений на 712 км автомобільної дороги Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» використовувався прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі 030Т-АS2-РWIA, заводський номер 419, який станом на 23.07.2020 був повірений, що підтверджується свідоцтвом ДП «Київоблстандартметрологія» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки №ПЗЗМ874505820 від 22.04.2020, яке чинне до 22.04.2021 (а.с. 64).

Підтвердженням використання саме цих вагів з заводським номером 419, є талон зважування за номером 2935, в якому зазначено дату, час та номер зазначеного транспортного засобу скаржника (а.с. 63).

Таким чином, габаритно-ваговий контроль було здійснено відповідачем з використанням належного технічного засобу.

Крім того, стосовно посилання скаржника на відсутність відповідної методики зважування у сфері метрології, судом першої інстанції вірно встановлено, що дійсно відповідна вимога була викладена у п. 19 Порядку №879, але постановою КМУ № 671 від 30.08.2017 року зазначений пункт було виключено.

Отже, станом на 23.07.2020 року (дата проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу скаржника) необхідність використання посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області під час здійснення габаритно-вагового контролю методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не передбачена жодним нормативно-правовим актом.

Окрім цього, при вирішенні цієї справи судом першої інстанції вірно враховано, що з актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №038705 від 23.07.2020 було ознайомлено водія транспортного засобу скаржника, про що свідчить його підпис, а також водія транспортного засобу ознайомлено з актом №228190 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.07.2020, що теж засвідчено його підписом та в якому не зазначено порушення з боку посадових осіб Укртрансбезпеки, процедури проходження транспортним засобом габаритно-вагового контролю.

Таким чином, на час проведення перевірки та оформлення її відповідними матеріалами будь-які зауваження щодо порушення службовими особами відповідача вимог чинного законодавства України були відсутні.

Що стосується порушення відповідачем порядку винесення спірної постанови, з матеріалів справи вбачається та доводами апеляційної скарги не спростовано, що 14.09.2020 на виконання вимог п. 26 Порядку № 1567 Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на адресу скаржника було направлено повідомлення про розгляд справи №67811/22/24-20 від 08.09.2020, в якому зазначалося про необхідність явки до Управління для розгляду справи на 17.09.2020 (а.с. 58, 65).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів не погоджується з твердженням скаржника щодо врахування судом першої інстанції виключно позиції відповідача, оскільки усі доводи, що наведені скаржником у апеляційній скарзі були прийняті судом першої інстанції до уваги з наданням їм відповідної правової оцінки.

Водночас, позиція суду першої інстанції, що викладена в оскаржуваній постанові, доводами апеляційної скарги не спростована.

При цьому, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання скаржника на судову практику з зазначеної категорії справ, без врахування особливостей та обставин по конкретній справі, не може мати наслідком застосування тієї чи іншої правової позиції суду касаційної інстанції, оскільки суд надає оцінку конкретним обставинам справи у відповідності до законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи, що сам по собі факт перевищення скаржником встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% ним не заперечується, правомірність порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного приладу скаржником не спростовано, а також не надано будь-яких контррозрахунків на спростування розрахунків, проведених відповідачем під час здійснення контролю, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та про правомірність висновків суду першої інстанції, що викладені в оскаржуваному рішенні.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Транс-Логістика» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року у справі № 160/648/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова