Справа № 428/2567/21
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Луганській області (місцезнаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. № 3, м. Київ, 03048) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАН № 3941384 від 19 березня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 березня 2021 року інспектором поліції УПП в Луганській області лейтенантом Водоладом І.Ю. винесена постанова серії ЕАН № 3941384 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, а саме порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Щодо обставин справи позивач повідомив, що відповідачем в порушення вимог ст. 256 КУпАП України винесена постанова про притягнення до відповідальності без складання відповідного протоколу. Разом з тим, позивач ставить під сумнів зафіксовану швидкість автомобіля, оскільки фіксація швидкості до допомогою пристрою Trucam відбувалась з рук поліцейського. Також, позивач зазначає про відсутність належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, та порушення інспектором вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція). Разом з тим, посилається на відсутність дорожнього знаку 5.70 на ділянці дороги, якою він рухався. Враховуючи викладене, позивач просить вказану постанову інспектора скасувати.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 14 травня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції.

Копії ухвали від 14 травня 2021 року було направлено позивачу, відповідачу та третій особі.

Позивача та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

24 травня 2021 року відповідач надав суду відзив в якому просив позовну заяву залишити без задоволення та розглянути справу без його участі. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що лазерний вимірювач швидкості Trucam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року, пройшов повірку, тому є придатним до застосування. Посилання позивача на відсутність доказів є необґрунтованим, та ним не надано доказів на підтвердження своєї позиції, а лише виражає його суб`єктивну думку.

28 травня 2021 року позивач надав суду відповідь на відзив в якій зазначив, що відповідність лазерного вимірювача та його сертифікація, а також знаходження його автомобіля під час фіксації швидкості руху в межах населеного пункту ним не оскаржується. Додатково послався на доводи позовної заяви.

04 червня 2021 року відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив в яких просив у задоволенні позову відмовити провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу та оцінивши обставини, повідомлені позивачем, у позовній заяві, та відповідачем у відзиві, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно із частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як н а підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія),з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти їх на відповідність усім зазначеним вимогам, надаючи оцінку мотивам та підставам, які були покладені в основу такого рішення.

Згідно оскаржуваної постанови ЕАН № 3941384 від 19 березня 2021 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне.

19 березня 2021 року о 17 годині 03 хвилини за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Об`їзна, парк Фієста, водій, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 74 км/год в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком «5.45» «Початок населеного пункту» при дозволеній швидкості руху 50 км/год, швидкість руху вимірювалась технічним приладом Trucam ТС000670, похибка +/- 2 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась технічним приладом Тrucam TC 000676, похибка +/- 2 км/год.

В графі «до постанови додаються» зазначені докази: відео з бодікамери DSJX300174_BB0174. DSJX300200_BB0200 та технічного приладу Trucam ТС000670.

Розглядаючи справу по суті, суд робить такі висновки.

Щодо порядку розгляду справи суд зазначає наступне: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Дії відповідача не суперечать вимогам законодавства з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В ст. 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. За приписами ч. 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Тому, доводи позивача про порушення процедури в частині винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу, суд вважає не обґрунтованими.

Щодо суті правопорушення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Згідно з положеннями Правил дорожнього руху України дорожні знаки мають такі значення:

5.45 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

5.46 "Кінець населеного пункту". Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

5.47 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

5.48 "Кінець населеного пункту". Кінець населеного пункту, позначеного знаком 5.47.

Отже, у населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження максимальної швидкості руху вводиться дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» та знімається дорожнім знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України про «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно з положеннями Правил дорожнього руху України саме дорожній знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху". Інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАС України саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Оскільки, правомірність застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 в частині його сертифікації не оспорюється позивачем, тому суд доводи відповідача з цього приводу не бере до уваги.

На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач надав відео з бодікамери DSJX300174_BB0174, DSJX300200_BB0200 та технічного приладу Trucam ТС000670.

Дослідивши надані докази, судом встановлено, що позивач, керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , 19 березня 2021 року в межах населеного пункту, що позивачем також не заперечується.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 послався на відсутність на ділянці дороги, якою він рухався дорожнього знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», на підтвердження чого надав суду відеозапис.

Даний доказ був досліджений та встановлено відсутність на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Посилання відповідача з цього приводу на лист КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» суд не бере до уваги, оскільки з останнього не можливо встановити де саме на вул. Об`їзна встановлено дорожній знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», разом з тим, докази надані відповідачем свідчать про його відсутність на ділянці дороги якою він рухався, а оскаржувана постанова не містить посилання на докази, якими підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги даного знаку.

Також дослідивши докази надані відповідачем суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім того суд враховує, що відповідно п. 3.3 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Пунктом 3.5. Розділу ІІІ Інструкції визначено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не дотримався вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, щодо забезпечення безперервної відеозйомки на портативний відеореєстратор під час виконання службових обов`язків, оскільки на наданих відповідачем відеозаписах з нагрудної камери відсутній фрагмент спілкування поліцейського та ОСОБА_1 , а саме з 17 год. 04 хв. до 17 год. 10 хв.

Суд зазначає, що з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд також зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом.

Безпосередньо відповідачем не надано доказів які підтверджують те, що позивач керував транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму, разом з тим, судом встановлено порушення відповідачем, під час розгляду справи вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому зважаючи, на встановлений принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину, оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не встановлений.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Також суд зазначає, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд встановив наявнясть підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції як юридичної особи та головного розпорядника бюджетних коштів.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 139, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Луганській області (місцезнаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. № 3, м. Київ, 03048) про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3941384 по справі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. № 3, ) на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова