Справа № 520/6195/21
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 червня 2021 р. Справа № 520/6195/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Остропільці Є.Є.,

за участю:

представника відповідача - Миленко К.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Слобожанської митниці Державної митної служби України (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - за текстом - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанської митниці Державної митної служби України (надалі за текстом - відповідач), у якому просить суд:

- скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 30.10.2020 №UA807000/2020/002374/2 та від 25.11.2020 № UA807000/2020/002553/2.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , зазначив, що вчинив всі необхідні дії щодо митного оформлення товару та надав всі необхідні документи у відповідності до вимог чинного законодавства, однак відповідачем не прийнято їх до уваги при прийнятті спірних рішень, у зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі шляхом скасування рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 30.10.2020 №UA807000/2020/002374/2 та від 25.11.2020 №UA807000/2020/002553/2.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 12.05.2021 за вх.№01-26/44921/21 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, згідно зі змістом якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а.с. 97-118).

19.05.2021 за вх.№01-26/47470 до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому викладено правову позицію позивача стосовно порушених відповідачем у відзиві на позову питань.(а.с.146-147).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021, зокрема, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу №520/6195/21 до судового розгляду по суті.(а.с.150-151).

26.05.2021 за вх.№01-26/50208/21 до канцелярії суду від представника Слобожанської митниці Державної митної служби України надійшли додаткові письмові пояснення.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином, в надісланому на адресу Харківського окружного адміністративного суду 19.05.2021 (а.с.145) клопотання просив суд розгляд справи проводити без участі позивача на підставі наявних у суду матеріалів.

Представник Слобожанської митниці Державної митної служби України в судове засідання прибув, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав необґрунтованості, посилаючись на повідомлену правову позицію.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , (покупець) в рамках укладеного контракту від 03.05.2019 №0305/2019 з Нong Kong Yick Sai Tat Trading Limited (продавець) придбаний товар.

Додатком від 06.09.2020 № 11 був погоджений товар, кількість, сума та строк оплати між сторонами за контрактом.

Щодо поставки №1: PVC Film/ПВХ пленка Thickness/толшина: 0.15mm Width/ширина: 1260mm, в кількості (М2) 105679.68, за ціною одиниці (USD/M2) - 0,28 у розмірі 29590,31; PVC Edge Banding/ ПBX кромка Thickness/толщина : 0.40 mm Width/ширина : 630mm, в кількості (М2) 7172,55, за ціною одиниці (USD/M2) - 0,90 у розмірі 6455,30; Усього в кількості 112852,23 на загальну суму 36045,61.

За додатком від 29.09.2020 №12 був погоджений товар, кількість. сума та строк оплати між сторонами за контрактом.

Щодо поставки №2: PVC Film /ПВХ пленка Thickness/толщина : 0.15mm Width/ширина :1260mm, в кількості (М2) 139662,18, за ціною одиниці (USD/M2) - 0,28 у розмірі 39105,41; PVC Edge Banding/ПBX кромка Thickness/толщина : 1.00 mm Width/ширина : 45 mm, в кількості (М2) 10174,50, за ціною одиниці (USD/M2) - 1,40 у розмірі 14244,30; PET film/ПЄТ пленка 0,017*640мм, в кількості (М2) 5723,84, за ціною одиниці (USD/M2) - 0,250 у розмірі 1430,96; PVC Film/ПВХ пленка Thickness/толщина : 0.18 mm Width/ ширина : 1260mm, в кількості (М2) 20393,10, за ціною одиниці (USD/M2) - 0,36 у розмірі 7341,52; PVC Edge Banding/ ПBX кромка Thickness/толщина : 0.40 mm Width/ширина: 630mm, в кількості (М2) 6142,50, за ціною одиниці (USD/M2) - 0,90 у розмірі 5528,25; Усього в розмірі 67650,44 грн..

Згідно з п.2.1 вказаного контракту, передбачено, що ціни за товар, який продасться по даному контракту, вказані в додатках до нього контракту і встановлюються в доларах СІМА па умовах FОВ Guangzhou, якщо інше не обумовлено в додатках.

Додатками від 06.09.2020 №11 від 29.09.2020 №12 передбачено, що оплата здійснюється протягом 30 днів після отримання товару, умови постачання FОВ Shekou.

28.11.2020 між сторонами по контракту укладено додаткову угоду №4 у відповідності до якої сторони дійшли згоди внести зміни і продовжити терміни оплати за додатками від 06.09.2020 №11 та від 29.09.2020 №12, а також інвойсам ОМJD200929 від 29.09.2020 та ОМJD202009906 від 06.09.2020 до 365 днів від моменту отримання вантажу Покупцем і супровідних документів необхідних для митниці.

Декларування товару було здійснено через Слобожанську Митницю Держмитслужби, митна декларація від 30.10.2020 №UA807170/2020/057840 (поставка №1) та від 25.11.2020 №UA807170/2020/063855 (поставка №2).

Зі змісту позову встановлено, що Декларант (особа, уповноважена позивачем на декларування товарів) подав митному органу всі необхідні та наявні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За результатом здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару Слобожанською митницею Держмитслужби були прийняті рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 30.10.2020 №UA807000/2020/002374/2 та від 25.11.2020 № UA807000/2020/002553/2.

ФОП ОСОБА_1 , не погодившись з вказаними рішеннями про коригування заявленої митної вартості товарів, звернувся до суду за їх оскарженням.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо оскарження рішення про коригування митної вартості №UA807000/2020/002553/2 від 25.11.2020.

Відповідно до ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Так, 23.11.2020 особою, уповноваженою позивачем на декларування товарів, до митного поста «Центральний» Слобожанської митниці Держмитслужби була подана до митного оформлення в митному режимі «iмпорт» електронна митна декларація (надалі за текстом -ЕМД) ІМ40ДЕ №UA807170/2020/063225 на товар Декоративна плівка ПВХ, код за УКТЗЕД .

Вказаний товар надійшов на адресу ФО-П ОСОБА_1 за зовнішньоекономічною угодою - Контракт №0305/2019 від 03.05.2019, укладеною з виробником імпортованого товару.

Відповідно до відомостей граф 8 та 9 вказаної ЕМД одержувач/імпортер та особа відповідальна за фінансове врегулювання: ФО-П ОСОБА_1 ..

У вказаній ЕМД митна вартість товарів позивача була визначена за основним методом - у розмірі 66219,48 грн..

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно ч.1 ст.53 МКУ одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. Класифікатор документів, затверджено наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20.09.2012 (надалі за текстом - Класифікатор документів).

Разом з вищевказаною ЕМД, особою, уповноваженою ФО-П ОСОБА_1 на декларування товарів були надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44:

- «d0271» - пакувальний лист б/н від 29.09.2020;

- « 0380» - інвойс OMJD20200929 від 29.09.2020;

- «d0705» - коносамент LSSXECA від 09.10.2020;

- «d0714» - домашній коносамент MAEU від 09.10.2020;

- « 0730» - автотранспортна накладна 8007 від 20.11.2020;

- « 0730» - автотранспортна накладна 8007/1 від 20.11.2020

- « 0861» - сертифікат про походження товару №20C4401A1243/04686 від 29.10.2020;

- «d3004» - рахунок-фактура про оплату транспортно-експедиційних послуг №тр рахунок4023 від 17.11.2020;

- «d3007» - довідка про транспортні витрати №тр довідка4023 від 17.11.2020;

- «d3022» - комерційна пропозиція від 10.03.2020

- «m4103» - доповнення до зовнішньоекономічного договору №дод 1 від 24.12.2019, №12 від 29.09.2020;

- «d4104» - зовнішньоекономічний договір №0305/2019 від 03.05.2019;

- «m4301» - договір про надання транспортних послуг № 11.04.18/50Д від11.04.2018

- « 5509» - інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «Єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №6270132 від 23.11.2020;

- « 9000» - некласифікований документ - опис товару від 03.07.2020;

- « 9000» - некласифікований документ опис крайки № 0,4 від 17.07.2020, № 1,00 від 17.07.2020.

- « 9000» - некласифікований документ опис плівки № 0,15 від 03.07.2020, № 0,18 від 23.11.2020

- «d9610» - митна декларація країни відправлення №41176565 від 30.09.2020.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ч.5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Отже слід дійти висновкку, що митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до пункту 2(a) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(b) статті під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

З огляду на це, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Зазначене можливо здійснити, зокрема, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялась.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД №UA807170/2020/063225 від 23.11.2020, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст.54 МКУ шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст.336, 337, 363 МКУ в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (надалі Порядок №631).

Відповідно до п.4.5 розділу ІV Порядку №631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:

4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).

Згідно ст.361 МКУ, управління ризиками це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є:

1) запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;

2) забезпечення більш ефективного використання наявних у органів доходів і зборів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);

3) забезпечення в межах повноважень органів доходів і зборів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;

4) прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UA807170/2020/063225 від 23.11.2020 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару 1 зокрема, за кодами: 105-2, 106-2: Використання непрямих контрактів за участі країн з пільговим оподаткуванням. Можливо заниження/завищення митної вартості товару, заявлення неправдивих вiдомостей та надання митному органу документiв з такими вiдомостями як пiдстави для звiльнення вiд сплати податкiв i зборiв або зменшення їх розмiру (зокрема, використання для трансакцій фіктивних або фальсифікованих контрактів, невідповідність вказаної в контракті вартості товарів або послуг реальній вартості). Слід здійснити ретельну перевірку документів з метою прийняття рішення про направлення запиту до спеціалізованого підрозділу митниці щодо направлення документів до компетентних органів іноземних держав. Перевірити документи (за потреби, запитати додаткові документи), що підтверджують митну вартість товарів Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1)Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МК України.

Відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 АСАУР за поданою ЕМД було сформовано перелік митних формальностей.

Суд вважає за необхідно зауважити, що вказаний перелік митних формальностей формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.

Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

Зазначені обставини стали підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості, що узгоджується з п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій, відповідно до якого у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів.

Так, згідно вищезазначених приписів, 23.11.2020 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання) був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД №UA807170/2020/063225. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

Відповідно до п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій, після надходження запиту від підрозділу митного оформлення, посадовою особою спеціалізованого підрозділу було здійснено зокрема:

- перевірку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування;

- перевірку включення/не включення складових митної вартості;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;

- перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість;

- перевірку наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

За результатом аналізу та співставлення вказаних документів було встановлено наступне:1) Задекларований рівень митної вартості товарів нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні раніше, а саме: Товар №1, заявлено митна вартість, дол. США/кг - 1,61, Мінімальний рівень МВ ЄАІС Держмитслужби, дол. США/кг - 1,78, Джерело МД № UA807170/2020/45160 від 04.09.2020. 2) Подані до митного оформлення документи містили наступні розбіжності: 2.1. Згідно з ч.4 ст.58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частина 5 ст.58 МКУ дає визначення словосполучення «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Перелік документів, які мають подаватися декларантом в підтвердження заявленої митної вартості товарів, визначено ч.2 ст.53 МКУ. Зокрема, це:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що

- підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт), або документ, який його замінює та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 (адміністративне провадження №К/9901/4716/18).

За приписами ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рахунку-фактурі (інвойсі) №OMJD200929 від 29.09.2020 у графі Delivery terms (умови поставки) зазначені FOB - Shekou, CHINA (умови FOB (Free on board) - продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання після того, як товар перейшов поручні судна і опинився на кораблі.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КАС України зазначено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно карт між даними містами/портами майже 700 км відстані, окреслена інформація є загальновідомою, оплата за яку значно впливає на вартість перевезення.

2.2. У рахунку-фактурі (інвойсі) №OMJD200929 від 29.09.2020 у графі Payment (порядок розрахунків): 100 % payment within 30 days after delivery (оплата за товар здійснюється протягом 30 днів з моменту отримання товарів).

У комерційній пропозиції від 10.03.2020, виданим уповноваженим органом КНР у графі Payment (порядок розрахунків): 100% prepayment (100% передоплата). Враховуючи викладене, у разі узгодження сторонами такого порядку розрахунків, одним із обов`язкових документів, які подаються до митного оформлення є банківське платіжне доручення (п. 4 ч.2 ст. 53 МК України), яке, однак, не було подано під час митного оформлення, що підтверджується відсутністю у графі 44 цієї ЕМД реквізитів документу за кодом « 3001», який згідно з Класифікатором документів відповідає банкiвському платiжному документу, що стосується товару.

2.3 У митній декларації країни відправлення зазначені інші номери інфойсу та коносаментів, аніж ті, що були подані до митного оформлення, до митного оформлення було подано за кодом: « 0380» - інвойс OMJD20200929 від 29.09.2020; «d0705» - коносамент LSSXECA від 09.10.2020, «d0714» - домашній коносамент MAEU від 09.10.2020 - у митній же декларації країни відправлення коносамент № ЕА2, який до митного оформлення не подавався, в графі, де має зазначачися договір на підставі якого здійснюється дана поставка або інвойс взагалі нічого не зазначається.

- дата оформлення декларації країни відправлення № від 30.09.2020 раніше дати видачі коносаментів № LSSXECA від 09.10.2020, MAEU від 09.10.2020.

Також переклад декларації країни відправлення було подано лише як додаток до позову, однак до митного оформлення подавалася декларація без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членів яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МК України.

Також, в перекладі декларації зазначено, що товар відправлявся з порту Мавань, однак суд зауважує, що такого порту в Китаї немає, і тому визначити звідки ж дійсно відправлявся товар не є можливим, адже вже в документах фігурує три різні порти.

Перелік документів, які мають подаватися декларантом в підтвердження заявленої митної вартості товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України. Зокрема, це:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт), або документ, який його замінює та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 (адміністративне провадження №К/9901/4716/18).

Суд також, враховує позицію Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 11.09.2020 по справі № 820/10288/15, а саме те, що відсутність доказів оплати за придбаний товар є однією з підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

За приписами ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих разом з ЕМД №UA807170/2020/06225 від 23.11.2020, було виявлено, що ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме, складової, передбаченої п.5 ч.10 ст.58 МК України - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Отже, підставою для запиту у декларанта додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України стали обґрунтовані підстави митного органу вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у відповідності до ст.54 МК України.

Окремо варто зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «…відповідач має право витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, оскільки відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою здійснення перевірки правильності її визначення.»

«…при здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості подібних за фізичними характеристиками товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що вартість заявлених до митного оформлення товарів є меншою від мінімального рівня митної вартості, інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наявність в ЄАІС Держмитслужби України інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.»

В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України 23.11.2020 була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до вимог статей 52, 58 МК України декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність:

1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів за винятком тих, що а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві;

4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Так, 24.11.2020 декларантом позивача було надіслано лист, в якому зазначається про неможливість подання будь-яких інших додаткових документів.

Враховуючи, що аналіз вищенаведених висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) дає підстави стверджувати, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребовування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Частиною 6 ст.54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів

- у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 МК України;

- відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.2 ч.6 ст.54 МК України).

Як передбачає ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Зазначені у даному відзиві обставини у виді розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, в частині заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень подібних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів, а також не підтвердження відповідними документами задекларованого найнижчого рівня митної вартості, виключали можливість для митного органу визнати заявлену декларантом та розраховану за основним методом митну вартість товару позивача.

Відповідно до положень ч.3 ст.57 МК України митним органом було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами.

Згідно ч.1 ст.64 МК України, у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, що не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Враховуючи вищезазначене, Слобожанська митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/002553/2 від 25.11.2020 за резервним методом відповідно до положень ст.64 МК України.

При цьому, митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях, що підтверджується наданим разом з відзивом на позов витягом з ЄАІС щодо рівня цін по ЦБД.

Обґрунтування неможливості застосування для визначення митної вартості товару методів визначення митної вартості товарів, передбачених ст.ст.58 63 МКУ наведене у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/002553/2 від 25.11.2020 .

Таким чином, це рішення оформлене з додержанням вимог ч.2 ст.55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195.

В частині зауважень позивача щодо подання до митного оформлення звіту про оцінку майна №Б-09/10/20/05 від 09.10.2020 суд зауважує, що даний документ не можна вважати належним підтвердженням ціни товару, оскільки таке визначення ціни не передбачено умовами контракту.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.09.2020 по справі №820/10288/15.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині скасування рішення про коригування митної вартості №UA807000/2020/002553/2 від 25.11.2020 задоволенню не підлягають.

Щодо оскарження рішення про коригування митної вартості №UA807000/2020/002374/2 від 30.10.2020, суд зазначає наступне.

30.10.2020 року до м/п «Товарний» Слобожанської митниці Держмитслужби ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) була подана митна декларація (далі МД) №/2020/057586 на товар «Декоративна плівка ПВХ …», код за УКТ ЗЕД , походженням з Китаю, що надійшов на адресу ФОП ОСОБА_1 в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу з Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited, CHINA. Рівень заявленої митної вартості складав 1,5 дол. США/кг.

Вказаний товар надійшов на адресу ФО-П ОСОБА_1 за зовнішньоекономічною угодою - Контракт №0305/2019 від 03.05.2019, укладеною з виробником імпортованого товару.

Відповідно до відомостей граф 8 та 9 вказаної ЕМД одержувач/імпортер та особа відповідальна за фінансове врегулювання: ФО-П ОСОБА_1 .

У вказаній ЕМД митна вартість товарів позивача була визначена за основним методом - у розмірі 36045, 61 грн.

Разом з вищевказаною ЕМД, особою, уповноваженою ФО-П ОСОБА_1 на декларування товарів були надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44:

- «d0271» - пакувальний лист б/н від 06.09.2020;

- « 0380» - інвойс OMJD20200906 від 06.09.2020;

- «d0705» - коносамент LSSXEC200816322 від 14.09.2020;

- «d0714» - домашній коносамент MAEU від 09.10.2020;

- « 0861»-сертифікат про походження товару №20C4401A1243/04041 від 29.09.2020;

- « 2721» - залізнична накладна для внутрішнього сполучення № 42461541 від 27.10.2020;

- «d3004» - рахунок-фактура про оплату транспортно-експедиційних послуг №тр рахунок3530 від 15.10.2020;

- «d3007» - довідка про транспортні витрати №тр довідка3530 від 15.10.2020;

- «m4103» - доповнення до зовнішньоекономічного договору №дод 1 від 24.12.2019, №11 від 06.09.2020;

- «d4104» - зовнішньоекономічний договір №0305/2019 від 03.05.2019;

- « 5509» - інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «Єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №6161820 від 30.10.2020;

- « 9000» - некласифікований документ лист т/ф від 03.07.2020;

- « 9000» - некласифікований документ опис крайки № 0,4 від 17.07.2020, № 1,00 від 17.07.2020.

- « 9000» - некласифікований документ опис плівки № 0,15 від 03.07.2020, № 0,18 від 23.11.2020

- «d9610» - митна декларація країни відправлення №41027245 від 07.09.2020.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UA807170/2020/057586 від 30.10.2020 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару 1 зокрема, за кодами:

105-2, 106-2: «Використання непрямих контрактів за участі країн з пільговим оподаткуванням. Можливо заниження/завищення митної вартості товару, заявлення неправдивих вiдомостей та надання митному органу документiв з такими відомостями як підстави для звiльнення вiд сплати податкiв i зборiв або зменшення їх розмiру (зокрема, використання для трансакцій фіктивних або фальсифікованих контрактів, невідповідність вказаної в контракті вартості товарів або послуг реальній вартості). Слід здійснити ретельну перевірку документів з метою прийняття рішення про направлення запиту до спеціалізованого підрозділу митниці щодо направлення документів до компетентних органів іноземних держав. Перевірити документи (за потреби, запитати додаткові документи), що підтверджують митну вартість товарів. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.

Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.

Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 3500 до 4300 USD. Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати.

Витребувати документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр.44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД.

По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару:

Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МК України.»

Відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 АСАУР за поданою ЕМД було сформовано перелік митних формальностей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний перелік митних формальностей формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.

Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

Зазначені обставини стали підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості, що узгоджується з п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій, відповідно до якого у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів.

Так, згідно вищезазначених приписів, 30.10.2020 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання) був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД №UA807170/2020/057586. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

За результатом аналізу та співставлення вказаних документів було встановлено наступне:

1. задекларований рівень митної вартості товару (1,5 дол. США/кг.) нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари оформлені митницями ДМС України у максимально наближений термін (1,79 дол. США/кг.);

2. Подані до митного оформлення документи містили наступні розбіжності:

2.1. Згідно з ч.4 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частина 5 ст.58 МКУ дає визначення словосполучення «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Перелік документів, які мають подаватися декларантом в підтвердження заявленої митної вартості товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України. Зокрема, це:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що

- підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт), або документ, який його замінює та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Позиція суду щодо обов`язковості надання повного переліку вищезазначених документів підтверджується висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 (адміністративне провадження №К/9901/4716/18).

У рахунку-фактурі (інвойсі) №OMJD20200906 від 06.09.2020 у графі Delivery terms (умови поставки) зазначені FOB - Shekou, CHINA (умови FOB (Free on board) - продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання після того, як товар перейшов поручні судна і опинився на кораблі, у специвікації № НОМЕР_2 аналогічне місце відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КАС України зазначено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно карт між даними містами/портами значна відстань, оплата за яку впливає на вартість перевезення

2.2. У рахунку-фактурі (інвойсі) №OMJD20200906 від 06.09.2020 у графі Payment (порядок розрахунків): 100 % prepayment (100 % передплата).

У специфікації № 11 від 06.09.2020 зазначено оплата протягом 30 днів з моменту отримання.

Враховуючи викладене, у разі узгодження сторонами такого порядку розрахунків, одним із обов`язкових документів, які подаються до митного оформлее є банківське платіжне доручення (п. 4 ч.2 ст. 53 МК України), яке, однак, не було подано під час митного оформлення, що підтверджується відсутністю у графі 44 цієї ЕМД реквізитів документу за кодом « 3001», який згідно з Класифікатором документів відповідає банкiвському платiжному документу, що стосується товару.

Крім зазначеного, у постанові від 11.09.2020 (справа №820/10288/15) Верховний Суд також відмітив, що відсутність доказів оплати за придбаний товар є однією з підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

2.3 - У митній декларації країни відправлення зазначені інші номери інвойсу та коносаментів, аніж ті, що були подані до митного оформлення, до митного оформлення було подано за кодом: « 0380» - інвойс OMJD20200906 від 06.092020; «d0705» - коносамент LSSXEC200816322 від 14.09.2020 у митній декларації країни відправлення коносамент № ЕА8, який до митного оформлення не подавався, в графі, де має зазначалися договір на підставі якого здійснюється дана поставка або інвойс взагалі нічого не зазначається.

- дата оформлення декларації країни відправлення №41027245 від 07.09.2020 раніше дати видачі коносаменту від 14.09.2020.

Також переклад декларації країни відправлення було подано лише як додаток до позову (в порядку КАСУ такий доказ не може визнаватися допустимим так як на момент митного оформлення до митниці перекладу надано не було), однак до митного оформлення подавалася декларація без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членів яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ.

Також, в перекладі декларації зазначено, що товар відправлявся з порту ОСОБА_2 , але на відміну від Мавань.

Перелік документів, які мають подаватися декларантом в підтвердження заявленої митної вартості товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України. Зокрема, це:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт), або документ, який його замінює та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Позиція суду щодо обов`язковості надання повного переліку вищезазначених документів підтверджується висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 (адміністративне провадження №К/9901/4716/18).

Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих разом з ЕМД №UA807170/2020/0057586 від 30.10.2020, було виявлено, що ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме, складової, передбаченої п.5 ч.10 ст.58 МК України - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Отже, підставою для запиту у декларанта додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України стали обґрунтовані підстави митного органу вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у відповідності до ст.54 МК України.

Враховуючі наведене митницею письмово 30.10.2020 було повідомлено декларанта у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МКУ про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до вимог статей 52, 58 МК України декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність:

1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів за винятком тих, що а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають

значною мірою на вартість товару;

2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві;

4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Так, 30.10.2020, декларантом було надіслано лист, в якому було зазначено про неможливість надання додаткових документів що підтверджують заявлену митну вартість та вимога щодо прийняття митницею рішення.

Враховуючи, що аналіз вищенаведених висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) дає підстави стверджувати, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребовування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Частиною 6 ст.54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів

- у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 МК України;

- відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.2 ч.6 ст.54 МК України).

Як передбачає ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Зазначені у відзиві обставини у виді розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, в частині заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень подібних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів, а також не підтвердження відповідними документами задекларованого найнижчого рівня митної вартості, виключали можливість для митного органу визнати заявлену декларантом та розраховану за основним методом митну вартість товару позивача.

Отже, відповідно до положень ч.3 ст.57 МК України митним органом було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами.

Згідно ч.1 ст.64 МК України, у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, що не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Таким чином, 30.10.2020, митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 60 МКУ митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару №UA807000/2020/002374/2 за другорядним методом (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів). При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено та враховано попередні рішення про коригування митної вартості подібних товарів по цьому підприємству.

Підстави обрання другорядного методу визначення митної вартості, джерела та інша необхідна інформація зазначені у графі 33 рішення про коригування митної вартості.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовувався в зв`язку з вимогами статті 59 МКУ - «При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.»

Згідно вимог п.2.4 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Затверджених наказом ДФС від 11.09.2015 № 689 (далі Методичні рекомендації), під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари, виявлено, що в ціновій базі ЄАІС відсутні факти митних оформлень товарів того ж виробника, тобто не виконуються всі умови щодо ідентичності в розумінні МК України.

ФОП ОСОБА_1 при випуску товарів у вільний обіг за МД від 30.10.2020 №/2020/57840 скористався правом, передбаченим частиною 7 статті 55 МКУ.

З огляду на це, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості №UA807000/2020/002374/2 та UA807000/2020/02552/2 винесено на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МК України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для їх скасування відсутні.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Державної митної служби України про скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 02.07.2021.

Суддя Ю. О. Супрун