Справа № 420/11209/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» (правонаступник стягувача), первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» (правонаступник стягувача), первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву заявника та вирішуючи питання щодо прийому вказаної заяви до розгляду суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, а заявнику наданий строк для усунення недоліків.

У заяві заявник посилається на ст.379 КАС України як на підставу звернення до адміністративного суду.

Вказане питання розглядається у порядку КАС України, проте не можк бути розглянуто у порядку ст.379 КАС України.

Стаття 379 КАС України знаходиться у розділі IV КАС України, яка регламентує процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Стаття 379 КАС України регламентує питання заміни сторони виконавчого провадження.

Частиною 1 ст.379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, для застосування вказаної норми КАС України необхідні умови: - вибуття сторони виконавчого провадження; - подання державного виконавця або заяви заінтересованої особи; - суд, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стаття 379 КАС України застосовується для заміни сторони у виконавчому провадженні по справам, рішення по яким приймав суд.

Проте заявником ставиться питання про заміну сторони виконавчого провадження, яке відкрите на підставі виконавчого напису.

Вказані обставини свідчать про те, що це питання повинно бути розглянуто у порядку адміністративного судочинства, але у порядку ст.287 КАС України.

Вказана правова позиція чітко сформована Великою палатою у постановах від 16.01.2019 року (справа №826/7941/17) та від 20.09.2018 року по справі №324/1018/17.

У постанові від 16.01.2019 року (справа №826/7941/17) зазначено, що законодавець розмежовує порядок оскарження рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Норми ЦПК за аналогією із нормами КАС також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.

Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.281 КАС (ст.287 у чинній редакції).

Отже нормами ЦПК та ГПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи у сукупності норми ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.264, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду чітко визначено, що питання заміни сторони повинно вирішуватися в адміністративному судочинстві. При цьому Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що норми ЦПК, ГПК та КАС України щодо заміни сторони виконавчого провадження встановлюють тим самим судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами.

Отже за заявами зацікавлених осіб заміна сторони виконавчого провадження, не пов`язаного з прийняттям судового рішення, не може розглядатись у порядку норм вказаних кодексів щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Порядок розгляду цього питання визначений постановою ВП ВС від 20.09.2018 року по справі №324/1018/17.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що необхідно розрізняти випадки звернення до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (рішень, ухвал, постанов судів різних юрисдикцій) та в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні рішень інших органів (постанов, наказів, ухвал та інших документів), які є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню відповідно до ст.3 Закону України № 1404-VІІІ.

Згідно із ч.5 ст.15 Закону України №1404-VІІІ у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно зважати, що ЦПК, ГПК та КАС України мають розділи «Судовий контроль за виконанням судових рішень», у яких передбачено розгляд заяв про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на виконання відповідного судового рішення.

Разом з тим у ст.181 КАС України (у редакції, що діяла на час звернення до суду) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. А в частині першій цієї статті зазначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки у справі, яка розглядається, виконавче провадження відкрите на виконання не судового рішення, а постанови, виданої іншим органом, то правильними є висновки судів попередніх інстанцій про юрисдикційність зазначеної справи адміністративному суду та неможливість її розгляду в порядку цивільного судочинства.

При визначенні юрисдикційності справи за заявою про заміну сторони виконавчого провадження, скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно встановити, на підставі яких виконавчих документів здійснюється виконавче провадження.

Якщо виконавче провадження відкрито і примусове виконання здійснюється державною виконавчою службою на підставі документів, передбачених у пунктах 1, 11, 2 ч.1 ст.3 Закону України №1404-VІІІ, тобто на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, а також судових наказів; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом, то заяви та скарги розглядаються судом, який видав рішення, що перебуває на примусовому виконанні.

Якщо примусове виконання здійснюється на підставі документів, виданих іншими органами, - такі заяви та скарги учасників виконавчого провадження розглядають у порядку, передбаченому ст.181 КАС України (у редакції, чинній на час звернення до суду) чи ст.287 цього Кодексу (у редакції від 03 жовтня 2017 року).

Таким чином, для вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні заявнику необхідно подати позовну заяву у порядку ст.287 КАС України, її відповідності вимогам ст.160,161 КАС України, у тому числі оплати судового збору.

При цьому заявнику необхідно зазначити про наявність виконавчого провадження та визначити процесуальний статус відповідної виконавчої служби або приватного виконавця.

Стаття 379 КАС України не регламентує питання вимог до заяв про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Суд вважає необхідним заяву залишити без руху та заявнику надати строк на усунення недоліків заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167,248, 379 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» (правонаступник стягувача), первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позову та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва