Справа № 640/7382/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м. Київ № 640/7382/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., при секретарі судових засідань Козловій І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР» до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 та №4 від 01.12.2020 року,-

за участю:

представника позивача: Гук Т.І.

представника відповідача: Гайдай В.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 та №4 від 01.12.2020 року, зобов`язання підтвердити законність сум бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2020 року на суму, в тому числі на суму непідтвердженого бюджетного відшкодування за Атом перевірки від 10.11.2020 року у розмірі 2 142 533 грн. та суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21) за серпень 2020 року 855879 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на безпідставність висновків відповідача про порушення ним податкового законодавства. Оскільки реальність господарської операції за договором підтверджено наявними первиними документами, а не можливість встановити певні обставини не може бути підставою для прийняття рішення щодо не підтвердження податкового кредиту із ПДВ.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

19 квітня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що під час перевірки встановлено неможливість здійснення господарських операцій , у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та відсутність факту реального одержання (купівлі) постачання (продажу) товарів (послуг) на адресу ТОВ «АЛТАЮР». Надано суду завірені копії податкових повідомлень-рішень №4 та №4 від 01.12.2020 року

У підготовчому засіданні призначеному на 22.04.2021 року, заслухавши думку учасників справи, суд ухвалив замінити первісного відповідача Головне управління ДПС у м. Києві на Державну податкову службу України та відкладено підготовче засідання.

18 травня 2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні призначеному на 20.05.2021 року, суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити судове засідання.

17 червня 2021 року в судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти позову та просив відмовити в повному обсязі.

17 червня 2021 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі направлення від 21.10.2020 року №343/26-15-07-04-01, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві від 15.10.2020 року №7286, на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АЛТАЮР» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.09.2020 року № з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19.02.2020 року № сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено Акт від 10.11.2020 року №993/26-15-07-04-01/37210479, в якому зазначено про виявленні порушення норм, а саме:

- п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п.198.3., п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, ТОВ «АЛТАЮР» завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2020 року на 2142533,00 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за серпень 2020 року на 855879,00 грн;

- п. 63.3 ст. 63 ПК України не подано у строки та у випадках, передбачених ПК України, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін, з помилками чи у неповному обсязі, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом.

Отже, фактично висновки Акту зводяться включено до неможливості встановити, як ТОВ «ВЕРДЕР АКТИВ» у квітні 2019 року фактично поставлено товари, реалізовані на адресу ТОВ «АЛТАЮР» на загальну суму 5 135 272,80, в т.ч. ПДВ 855878,80 грн.

На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.12.2020 року №4, №4.

Не погоджуючись із висновками перевірки та винесеними за її результатом податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи такі рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України.

Так, пунктом 6.1 статті 6 ПК України встановлено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків (підпункт 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 ПК України).

Під витратами, відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема: з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

Крім того, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для формування валових витрат, виникнення права на податковий кредит; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість суду належить з`ясовувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

В акті перевірки зазначено, що в квітні 2019 року ТОВ «АЛТАЮР» включено до складу податкового кредиту операції по взаємовідносинах із ТОВ «ВЕРДЕР АКТИВ» на загальну суму 5 135 272,80 грн., в т.ч. ПДВ 855 878,80 гривень.

На виконання умов договору від 01.04.2019 № 169 ТОВ «ВЕРДЕР АКТИВ» було поставлено на адресу ТОВ «АЛТАЮР» товари на загальну суму 5 135 272,80 грн., в т.ч. ПДВ 855 878,80 грн. і відповідно, виписано податкові накладні, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових та були відображені в податковому кредиті квітня 2019 року.

Також, позивачем надано видаткові накладні від 16 квітня 2019 року №№ 32-42 складені постачальником ТОВ «ВЕРДЕР АКТИВ» та покупцем ТОВ «АЛТАЮР» та платіжні доручення №4838 - 4848 від 07.05.2019 року на оплату придбаних товарів на загальну суму 5135272,80 грн.

Крім того, товари придбані ТОВ «АЛТАЮР» у ТОВ «ВЕРДЕР-АКТИВ» за договором № 169 від 1 квітня 2019 були використані під час виконання договору між Національним агентством з питань запобігання корупції та ТОВ «АЛТАЮР»

Так, товари за видатковою накладною № 32 від 16 квітня 2019 року, в тому числі:

- організатор кабелю вертикальний 42U (050451028) - 1 шт. був переданий НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 9 відповідної відомості.;

- організатор кабелю (кришка організатора кабелю вертикального шаф. DCM 42U (050451128) -2 шт. були передані НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 15 відповідної відомості;

- організатор кабелю (комплект герметизації верт.організатора ui.DCM (05.045.132.8) - 1 шт. були передані НАЗК Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та за Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 16 відповідної відомості;

- організатор кабелю (комплект організаторів кабелю (05.045.132.8) - 17 шт. були передані НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 3 відповідної відомості;

- сепаратор повітряних потоків для шаф технологічних Knurr DCM (комплект панелей сепараторів повітряних потоків (01.147.901.8) - 8 шт. були передані НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж НАЗК за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 5 відповідної відомості;

- температурний датчик NXAOUFXBTS - 1 шт. були передані НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. З відповідної відомості;

- датчик температури (SN-T) - 7 шт. були передані НАЗК за Актом приймання-передачі змонтованого обладнання додатково до Акту № 10 приймання виконаних будівельних робіт за листопад та значиться у п. 2 відповідного Акту.

Товари за видатковою накладною № 33 від 16 квітня 2019 року, в тому числі:

- датчик температури (SN-T) - 2 шт. були передані НАЗК за Актом приймання-передачі змонтованого обладнання додатково до Акту № 10 приймання виконаних будівельних робіт за листопад та значиться у п. 3 відповідного Акту.

- елемент ізоляції холодного коридору SmartAisle (011033018) - 9 шт. були передані НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж НАЗК за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 4 відповідної відомості;

- елемент ізоляції холодного коридору SmartAisle (011033028) - 9 шт. були передані НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж НАЗК за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 6 відповідної відомості;

- органайзер надлишків ВО кабелів 19" (85029962) - 1 шт. був переданий НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж НАЗК за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 12 відповідної відомості;

- шасі серії Ianos (НОМЕР_1 ) - 8 шт. були передані НАЗК за Актом 21 приймання- передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 2 відповідної відомості;

- задній кабельний органайзер IANOS (85069473) - 8 шт. були передані НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 10 відповідної відомості;

- карта моніторингу (IS-UNITY-DP) - 1 шт. була передана НАЗК за Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 2 відповідної відомості;

- кабельний органайзер, 5 кілець (85005733) - 13 шт. був переданий НАЗК за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та значиться у п. 11 відповідної відомості;

- модуль RJ-45 (85066043) - 384 шт. були передані НАЗК за Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (вересень 2019 р.) та значиться у п. 10 відповідної відомості.

Товари за видатковою накладною № 34 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (вересень 2019 р.) та Актами приймання виконаних будівельних робіт № 21, 11.

Товари за видатковою накладною № 35 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за Актом № 1 за січень 2019 року.

Товари за видатковою накладною № 36 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за Актом № 1 за січень 2019 року.

Товари за видатковою накладною № 37 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за Актом № 1 за січень 2019 року.

Товари за видатковою накладною № 38 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за Актом 21 приймання-передачі змонтованого устаткування та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.) та Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 p.).

Товари за видатковою накладною № 39 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за Актом № 1 за січень 2019 року.

Товари за видатковою накладною № 40 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за Актом № 22 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.).

Товари за видатковою накладною № 41 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за Актом № 22 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 та Підсумковою відомістю ресурсів Об`єкт: будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів 28, у м. Києві (витрати по факту) звітний період 1 (серпень 2019 р.).

Товари за видатковою накладною № 42 від 16 квітня 2019 року були передані НАЗК за Актом 11 приймання-передачі змонтованого обладнання додатково до Акту № 10 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019р.

Крім того, суд зазначає про необґрунтованість посилань контролюючий орган щодо нереальності господарський операцій, у зв`язку з анулюванням свідоцтва платника ПДВ від 01.11.2018 року № 200425029 контрагента позивача ТОВ «ВЕРДЕР АКТИВ», оскільки анулювання свідоцтва платника ПДВ відбулось лише 08.10.2020 року, в той час коли господарські операції відбувались у квітні 2019 року. Тобто в той час коли свідоцтво контрагента позивача було дійсним.

Також, суд вважає безпідставними доводи контролюючого органу щодо неможливості ТОВ «ВЕРДЕР АКТИВ» протягом квітня 2019 року реалізувати на адресу ТОВ «АЛТАЮР» відповідні товари, оскільки відповідачем не надано жодних доказів щодо не проведення контрагентом позивача господарських операцій з придбання таких товарів, як в квітні 2019 року, так і раніше.

Більш того, суд зазначає, що будь-які порушення, встановлені податковим органом в діяльності контрагентів платника податків, не можуть бути самостійною підставою для визнання недійсними господарських відносин з поставки товару на адресу позивача, яку з боку позивача в повному обсязі підтверджено наданими первинними документами.

Натомість наявність у позивача належно оформлених первинних документів, які були належним чином відображені ним у податковому обліку, відповідачем не спростовано, жодних свідчень того, що спірні угоди та/або їх виконання спричинило порушення податкового законодавства, судом не встановлено.

Щодо врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано положеннями статті 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1, 200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пунктів 200.7, 200.8 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Вказані положення кореспондуються зі підпунктом 4 пункту 5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, який було прийнято відповідно до пункту 201.15 статті 201 розділу V ПК України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, де вказано, що платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

За змістом Розділу ІІІ Наказу №21 декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк за формою, встановленою на дату подання. У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації). Додатки додаються до декларацій за наявності подій, які підлягають відображенню у таких додатках.

За правилами, визначеними пунктом 5 Розділу V Наказу №21, у Розділі III «Розрахунки за звітний період» вказується сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2). При цьому значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації. Також положеннями Розділу V Наказу №21 встановлено, що при заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Згідно листа Державної фіскальної служби України від 22 липня 2016 року №24830/7/99-99-15-03-02-17 «Про внесення змін до форми податкової декларації з податку на додану вартість» податкові органи зобов`язані забезпечити його врахування під час прийняття звітності, проведення масово-роз`яснювальної та контрольно-перевірочної роботи і адміністративного оскарження. Так, у наведеному листі вказано, що при заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість доцільно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найдавнішого до найновішого. З огляду на це у графі 2 таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість рекомендується вказувати індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від`ємного значення, виходячи з хронології її виникнення, починаючи зі звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом. Тобто спочатку доцільно відображати "найновішу" щодо звітного періоду подання декларації з податку на додану вартість суму від`ємного значення ПДВ.

Однак, суд зазначає, що жодною нормою податкового законодавства не передбачено такої підстави для позбавлення платника прав на бюджетне відшкодування як визначення ним відповідних сум податку не за хронологією періодів у Додатку 3 до декларації від`ємного значення ПДВ.

Водночас, інших обґрунтувань щодо невизнання заявленого позивачем бюджетного відшкодування матеріали перевірки, зокрема акт, не містять.

Таким чином, доводи відповідача, що позивачем було неправильно визначено звітні (податкові) періоди та суми від`ємного значення, за рахунок якого сформовано бюджетне відшкодування ПДВ за серпень 2020 року, не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими і безпідставними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, суд зазначає, що вимога позивача про необхідність підтвердження законності сум бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2020 року є безпідставною та необґрунтованою, враховуючи, що скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2020 року №4, яким встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період серпень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, повною мірою відновлює порушене право та майновий інтерес позивача.

Водночас, відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зі сталою практикою Європейського Суду, держава-відповідач нестиме відповідальність за Конвенцією за порушення прав людини, спричинені діями її представників при виконанні ними своїх службових обов`язків (див., наприклад, рішення у справі «Крастанов проти Болгарії» (Krastanov v. Bulgaria), заява № 50222/99, п. 53, від 30 вересня 2004 року). Проте держава також нестиме відповідальність, якщо її представники перевищують межі своїх повноважень або діють всупереч інструкціям (див. рішення у справах «Молдован та інші проти Румунії (№ 2)» (Moldovan and Others v. Romania (no. 2), заяви №№ 41138/98 і 64320/01, п. 94, ECHR 2005-VII (витяги), та «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), від 18 січня 1978 року, п. 159, Series А № 25). Для того, щоб встановити, чи можна покласти на державу відповідальність за незаконні дії її представників, вчинені поза межами виконання ними службових обов`язків, Суду необхідно дослідити всю сукупність обставин і розглянути характер та контекст поводження, про яке йдеться (див. стосовно статті 2 Конвенції рішення у справі «Сашо Горгієв проти Колишньої Югославської Республіки Македонії» (<…>), заява № 49382/06, п. 48, ECHR 2012 (витяги)).

Словосполучення «відповідно до закону» вимагає, по-перше, аби оспорюваний захід мав юридичну основу у національному праві. По-друге, воно стосується якості закону, про який ідеться, і передбачає вимогу, що такий закон має бути доступний для відповідної особи, яка, крім того, повинна мати можливість передбачити його наслідки для себе, і такий закон повинен відповідати принципу верховенства права (див. з-поміж інших джерел п. 55 рішення Суду у справі «Kopp проти Швейцарії» від 25.03.1998 року (Reports of Judgment sand Decisions 1998-II)).

Зазначене словосполучення означає, зокрема, що норми національного права мають бути достатньо передбачуваними, аби вказати особам на обставини та умови, за яких органи влади мають право вдатися до заходів, які впливатимуть на конвенційні права цих осіб (див. п. 39 рішення Суду у справі «C.G. and Others проти Болгарії» від 24.04.2008 (справа № 1365/07)). Більше того, закон повинен надавати певний ступінь юридичного захисту від свавільного втручання з боку органів влади. Наявність спеціальних процесуальних гарантій є важливою у цьому контексті. Те, що вимагається через такі гарантії, буде залежати, принаймні до певної міри, від характеру та ступеня втручання, що розглядається (див. п. 46 рішення Суду у справі «P.G. and J.H. проти Сполученого Королівства» (справа № 44787/98, ECHR 2001-IX)).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011 року).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 73, від 15 вересня 2009 року). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelasv. Croatia), заява №38767/07, п. 74, від 18.10.2011 року). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII), а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (Рішення Європейського прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Суд дійшов висновку, що позивачем надано належні та необхідні докази, які свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які під час вирішення справи знайшли своє підтвердження. Відповідачем суду протилежного не доведено, не надано достатніх та переконливих доказів у підтримку своєї позиції щодо предмету адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем, відповідно до платіжного доручення від 24 лютого 2021 року № 12, сплачено судовий збір у розмірі 22 700,00 грн. Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 22700,00 грн.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР» до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 та №4 від 01.12.2020 року - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №4 та №4 від 01.12.2020 року.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 22700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень) 00 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30.06.2021 року.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР»,

адреса: 03037, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 56/21, ;

Відповідач: Державна податкова служба України,

адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, .

Суддя В.І. Келеберда