Справа № 826/2339/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м. Київ № 826/2339/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» (; адреса на час прийняття рішення у справі - 65037, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, вул. Центральна, 7) (далі - позивач, ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД») до Головного управління ДФС у м. Києві (, 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2017 №2.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується із висновками акту перевірки від 04.08.2017 №301/26-15-14-02-02/36824001 (далі - Акт перевірки) про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Схід-Опт-Торг» (далі ТОВ «Схід-Опт-Торг») (код 39697538) за період з 01.10.2015 по 31.10.2015 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скопас» (далі - ТОВ «Скопас») (код 39324307) за період з 01.01.2016 по 31.01.2016. Так, в Акті перевірки відповідач стверджує про відсутність факту господарських відносин ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з ТОВ «Схід-Опт-Торг» та ТОВ «Скопас».

Позивач наголошує на тому, що товариством було надано відповідачу всі необхідні пояснення та належним чином завірені документи, щодо взаємодії із зазначеними вище контрагентами.

Позивач відхиляє посилання відповідача як на підстави для визнання фіктивними господарські операції між ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з ТОВ «Схід-Опт-Торг» та ТОВ «Скопас», те що вказані товариства подавали останню звітність за лютий 2016 року, та свідоцтва платників податків на додану вартість анульовані (у ТОВ «Схід-Опт-Торг» 19.02.2016, у ТОВ «Скопас» 23.02.2016).

За доводами позивача, на сайтах ДФС «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера», станом на 01.02.2018 ТОВ «Скопас» та ТОВ «Схід-Опт-Торг» перебувають на обліку в органах доходів і зборів, та станом на 05.02.2018 платники податків не мали податкового боргу; «Дані реєстру платників ПДВ» ТОВ «Скопас» та ТОВ «Схід-Опт-Торг» анулювали реєстрацію за власним бажанням.

Позивач наголошує, що на час господарських операцій між ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» та ТОВ «Скопас», у останнього була діюча ліцензія серії АЕ №526341, видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Відтак позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив на тому, що перевіркою не підтверджено надання послуг на адресу ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» від ТОВ «Скопас» та ТОВ «Схід-Опт-Торг» за період взаємовідносин протягом перевіряємого періоду, що свідчить про те, що за наданням послуг лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та формування сум податкового кредиту, наслідком чого, є отримання ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідач наголошує, що згідно протоколів допиту від 03.03.2016, проведеного старшим оперативно уповноваженим ОУ ОВС ОУ ГУ ДФС у м. Києві, громадянки ОСОБА_1 - директора, бухгалтера ТОВ «Схід-Опт-Торг», остання повідомила про непричетність до фінансово-господарської діяльності товариства; та від 15.09.2016, проведеного старшим оперативно уповноваженим ОУ СДПІ ОВМ у м. Харкові МГУ ДФС, громадянина ОСОБА_2 - директора, головного бухгалтера ТОВ «Скопас», який повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності товариства.

Відповідач посилається на позиції викладені в постановах Верховного суду України від 05.03.2012 по справі №21-421а11, від 01.12.2015 у справі №21-1661а15, від 02.12.2015 по справі №21-3849а15 та в постанові Касаційного адміністративного Верховного суду від 23.01.2018 №826/7047/13-а, згідно яких суди першої інстанції мають встановити, яким чином контрагенти позивача вступають у фінансово-господарські відносини за умови, коли фізична особа, яка його зареєструвала, заявляє, що не вона була ініціатором і активним учасником його створення, а також повідомляє про непричетність до фінансово-господарської діяльності цього суб`єкта господарювання.

За твердженнями відповідача, вказане вище підтверджує, що операції здійснені ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з контрагентами: ТОВ «Скопас» та ТОВ «Схід-Опт-Торг», не мали реального характеру, оскільки не підтверджено факт реалізації товарно-матеріальних цінностей від контрагентів:

- не підтверджено поставку товарно-матеріальних цінностей по ланцюгу постачання;

- не підтверджено операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської. Економічної діяльності;

- наявна інформація щодо протоколів допитів засновників спірних товариств, які стверджують про непричетність до створення та діяльності суб`єкта господарської діяльності.

Відповідач вважає спірне рішення законним, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідь позивача на відзив відповідача.

По взаємовідносинам ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з ТОВ «Схід-Опт-Торг» позивач зазначає наступне.

Позивач стверджує, що відповідачем не надано до суду вироку суду в кримінальному провадженні №000102, який набрав законної сили та який би підтверджував обставини викладені в копії протоколу допиту свідка від 03.03.2016. Згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Такі випадки передбачені статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, проте відповідач у відзиві не навів доказів того, що свідчення зазначені в протоколі допиту від 03.03.2016, проведеного старшим оперативно уповноваженим ОУ ОВС ОУ ГУ ДФС у м. Києві, відносяться до випадків визначених даною статтею.

Також, позивач відхиляє посилання відповідача на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2015 (провадження №1-кс/295/2889/15, уніфікований номер №295/8113/15-к), та зазначає, що вона стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАВ».

По взаємовідносинам ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з ТОВ «Скопас» позивач зазначає наступне.

Позивач наголошує, що відповідачем не надано копію протоколу допиту

від 15.09.2016, проведеного старшим оперативно уповноваженим ОУ СДПІ ОВМ у м. Харкові МГУ ДФС, а також з доданого до відзиву документу - Облікової картки суб`єкта фіктивного підприємництва вбачається відсутність посилання на номер кримінального провадження та дату його внесення до ЄРДС в рамках розслідування кого було допитано як свідка ОСОБА_2 , будь-які інші докази які б вказували на непричетність до господарської діяльності ТОВ «Скопас» директора ОСОБА_2 - відсутні.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою суду від 19.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 22.03.2018 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка.

У судовому засіданні 12.04.2018 на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд справи продовжено у порядку письмового провадження.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головним управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» (код 36824001, тел. 220-03-86) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Схід-Опт-Торг» (код 39697538) за період з 01.10.2015 по 31.10.2015 та ТОВ «Скопас» (код 39324307) за період з 01.01.2016 по 31.01.2016.

В акті перевірки відповідачем досліджувалися господарські взаємовідносини ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з ТОВ «Схід-Опт-Торг» та ТОВ «Скопас».

По взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «Схід-Опт-Торг» в Акті перевірки встановлено наступне.

Так, перевіркою встановлено віднесення до складу податкового кредиту ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Схід-Опт-Торг» податку на додану вартість у сумі 197 621,67 грн., взаємовідносини відбулися на підставі:

- договору №СхОТ021015 від 30.09.2015, згідно якого продавець - ТОВ «Схід-Опт-Торг» зобов`язується передати у власність покупця - ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» для використання у власній господарській діяльності обладнання, запаси: частини, матеріали, а покупець в порядку та на умовах даного договору прийняти й оплатити товар;

- договору №СхОТ021015 від 02.10.2015, згідно якого продавець ТОВ «Схід-Опт-Торг» зобов`язується передати у власність покупця - ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» для використання у власній господарській діяльності обладнання, запаси: частини, матеріали, а покупець в порядку та на умовах даного договору прийняти й оплатити товар.

Договори, податкові накладні, видаткові накладні, специфікації тощо, підписані директором ТОВ «Схід-Опт-Торг» - ОСОБА_1 .

На рахунок ТОВ «Схід-Опт-Торг» ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» було здійснено повну оплату, що підтверджується банківськими виписками.

Відповідно до банківських виписок та бухгалтерських регістрів по рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», станом на 31.12.2016 кредиторська/дебіторська заборгованість ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» перед ТОВ «Схід-Опт-Торг» - відсутня.

Згідно бази даних ДФС України: ТОВ «Схід-Опт-Торг» знаходиться на обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області; стан платника - 0; основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля (46.90); керівник, бухгалтер - ОСОБА_1 ; дохід підприємства за 2015 рік становив - 74 483 611 грн.; кількість працівників становила 12 осіб; основні засоби підприємства відсутні; остання звітність з ПДВ подана за лютий 2016 року; свідоцтво платника ПДВ анульоване 19.02.2016.

В акті перевірки зазначено, що по ланцюгу постачання ТОВ «Схід-Опт-Торг», встановити фактичного виробника/імпортера не виявилось можливим, а у самого товариства відсутні будь-які власні основні засоби, які могли бути реалізованими на користь ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД».

Згідно протоколу допиту від 03.03.2016, проведеного старшим оперативно уповноваженим ОУ ОВС ОУ ГУ ДФС у м. Києві, громадянки Горбульової Валерії Олександрівни - директора, бухгалтера ТОВ «Схід-Опт-Торг», остання повідомила про непричетність до фінансово-господарської діяльності товариства.

Також, в Акті перевірки зафіксовано, що в ході аналізу податкової звітності встановлено відсутність будь-якої інформації про наявність складських та виробничих приміщень. В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2015 (провадження №1-кс/295/2889/15, уніфікований номер №295/8113/15-к).

У вказаній ухвалі здійснено досудове розслідування по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАВ» та зазначено, що в ході обшуку товариства, вилучено ряд речей, в тому числі й печатка ТОВ «Схід-Опт-Торг».

В Акті перевірки відповідачем зроблено висновок, що перевіркою не підтверджено реального руху активів на адресу ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» від ТОВ «Схід-Опт-Торг» за період взаємовідносин протягом перевіряємого періоду, що свідчить про те, що за товари оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та формування сум податкового кредиту, наслідком чого, є отримання ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

На підтвердження виконання спірних договорів укладених між ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з ТОВ «Схід-Опт-Торг» позивачем надано копії: договорів, специфікацій, видаткових накладних, виписок з особового рахунку, податкових накладних (а.с.101-123, 151-152).

По взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «Скопас» в Акті перевірки встановлено наступне.

Так, перевіркою встановлено віднесення до складу податкового кредиту ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Скопас» податку на додану вартість у сумі 63333,34 грн., взаємовідносини відбулися на підставі договору №СК120116 від 12.01.2016 про надання послуг, відповідно до якого виконавець - ТОВ «Скопас» зобов`язується надати замовнику - ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» послуги з технічного обстеження технологічного електрообладнання наданого виконавцем, а виконавець в порядку та на умовах Договору зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Договір, специфікація, акт здачі-прийняття робі, податкова накладна були підписані директором ТОВ «Скопас» - ОСОБА_2 .

Відповідно до банківських виписок з бухгалтерських регістрів по рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», станом на 31.12.2016 кредиторська/дебіторська заборгованість ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» перед ТОВ «Скопас» становить 380000,02 грн.

Згідно бази даних ДФС України: ТОВ «Скопас» знаходиться на обліку в Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області; стан платника - 0; основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будинків (41.20); керівник, головний бухгалтер - ОСОБА_2 ; кількість працюючих - 12 осіб; свідоцтво платника ПДВ анульовано 23.02.2016; основні фонди станом на 2016 рік - відсутні.

В акті перевірки зазначено, що по ланцюгу постачання ТОВ «Скопас», встановити фактичного виконавця послуг не виявилось можливим, а у самого товариства відсутні матеріальні ресурси для надання послуг ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД».

Згідно протоколу допиту від 15.09.2016, проведеного старшим оперативно уповноваженим ОУ СДПІ ОВМ у м. Харкові МГУ ДФС, громадянина Іванова Олега Петровича - директора, головного бухгалтера ТОВ «Скопас», який повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності товариства.

Також, в Акті перевірки зафіксовано, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2015 (провадження №1-кс/295/2993/15, уніфікований номер №295/8440/15-к).

У вказаній ухвалі здійснено досудове розслідування по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДАВ» та зазначено, що в ході обшуку товариства, вилучено ряд речей, які свідчать про фіктивність таких підприємств, в тому числі ТОВ «Скопас».

В Акті перевірки відповідачем зроблено висновок, що перевіркою не підтверджено надання послуг на адресу ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» від ТОВ «Скопас» за період взаємовідносин протягом перевіряємого періоду, що свідчить про те, що за наданням послуг лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та формування сум податкового кредиту, наслідком чого, є отримання ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

На підтвердження виконання спірних договорів укладених між ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» з ТОВ «Скопас» позивачем надано копії: договору, специфікації, переліку технологічного обладнання, що передавалось на випробування, акту здачі-прийняття робіт, виписки з особового рахунку, податкової накладної (а.с.136-142, 153).

За результатами перевірки складено акт від 04.08.2017 №301/26-15-14-02-02/36824001 (а.с. 60 - 79), в якому встановлено порушення ТОВ «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 260 956,00 грн у тому числі по періодам: жовтень 2015 року у сумі 197 622,00 грн., січні 2016 року у сумі 63 334,000 грн.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 28.09.2017 №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 391 434,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями - 130 478,00 грн. та за податковим зобов`язанням - 260 956,00 грн.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, а спірне рішення неправомірним, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 44.1 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно п/п. 200.1 і 200.2 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

У свою чергу, відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.2 ПК кодексу України «податковий кредит» - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (далі по тексту - Закон України від 16 липня 1999 року №996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частини 1 та 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції. При цьому, якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з наведеними вище нормами Податкового кодексу України.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентами на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Щодо посилань відповідача на протоколи допиту свідків, суд зазначає, що за змістом статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною 1 статті 22 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, саме по собі внесення кримінальних проваджень до Єдиного реєстру досудового розслідувань не може бути підставою для висновків про фіктивність тих чи інших господарських операцій.

Суд вважає необхідним зауважити, що порушення вимог закону щодо порядку формування засобів доказування, як процесуальної форми судових доказів, тягне за собою їх недопустимість як доказів, що унеможливлює використання сторонами та судом даних (інформації), що містяться в них, для вирішення спору, зокрема, недотримання контролюючим органом порядку легалізації матеріалів кримінального провадження (встановлені положеннями статті 95 Кримінального процесуального кодексу України), які контролюючий орган хоче використати як доказ в адміністративному судочинстві. У справі, що розглядається, докази на які посилається Відповідач, не відповідають вимогам допустимості в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки контролюючий орган не довів, що такі отримано в повному обсязі у розпорядження та, те що він має право їх використання, у порядку визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України. В силу положень ст. 95 Кримінально процесуального кодексу України, інформація, що міститься, зокрема, в протоколі допиту, отриманого на стадії досудового слідства, до ухвалення вироку в рамках кримінального провадження може бути визнана як доказ в адміністративному судочинстві виключно за умови підтвердження таких показань особою у судовому засіданні під час розгляду справи, чого в межах даної справи здійснено не було.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 10 липня 2020 року у справі №806/2270/16 та від 01 квітня 2021 року у справі №640/11504/19.

При цьому, доказів наявності вироку суду відносно будь-кого - позивача та контрагентів за ознаками злочинів, передбачених статтями 205, 212 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво), відповідачем не надано, а договори, укладені позивачем з його контрагентами до теперішнього часу у судовому порядку не визнано недійсними.

Також, Головне управління ДФС у м. Києві посилається на те, що у вказаних вище контрагентів позивача відсутні трудові ресурси та основні засоби, необхідні для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

В той же час, відсутність у контрагентів позивача задекларованих матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

При цьому, сам по собі факт недекларування контрагентами позивача у поданій податковій звітності результатів таких окремих господарських операцій та/або наявних трудових ресурсів, на думку суду, не впливає на право позивача (покупця) сформувати податковий кредит, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 30 січня 2018 року №К/9901/612/18 і №К/9901/630/18.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності; доказів того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги щодо визнання податкового повідомлення-рішення від 28.09.2017 №2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відтак, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи наведене та положення статті 139 КАС України позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 5871,45 грн. (пл. дор. № 133 від 05.02.2018).

Керуючись положеннями ст. ст. 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» (код ЄДР 36824001, 65037, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, вул. Центральна, 7) - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.09.2017 №2, яке прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві (код ЄДР 39439980, 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОМЕХАНІКА ЛТД» (код ЄДР 36824001, 65037, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, вул. Центральна, 7) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (код ЄДР 39439980, 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) 5871,45 грн. (п`ять тисяч вісімсот сімдесят одну грн. 45 коп.) на відшкодування судового збору, сплаченого за пл. дор. № 133 від 05.02.2018.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін