Справа № 414/1193/21
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Справа № 414/1193/21

Провадження № 2-а/414/30/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі головуючого

судді Акулова Є.М

секретаря судового засідання Дегтяренко Т.В.

за участі представника позивача адвоката Цибулі О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цибуля Олексій Миколайович до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 10.05.2021 року поліцейським взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Васильєвим Дмитром Сергійовичем стосовно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 808372 від 10.05.2021 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 06.05.2021 року о 22 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «AUDI A8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці Харківське шосе, 2 міста Полтава, перетнув регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав рекомендованим листом 27.05.2021 року.

Вважає незаконною постановою, оскільки за клопотанням позивача поліцейським було відкладено розгляд справи з 06.05.2021 на 10.05.2021 р., яке є вихідним днем. Представником позивача було направлене клопотання про перенесення розгляду справи та клопотання про передачу матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП до Управління патрульної поліції в Луганській області для розгляду справи по суті. Проте на вказані клопотання не відреагували. Вважає, що своїми умисними діями, УПП в Полтавській області істотно порушило процесуальні права ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: здійснили розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі, позбавивши його права на ознайомлення з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Крім того вказує, що згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 нібито порушив п.п. 8.7.3 ПДР України, проїхавши на заборонений сигнал світлофору.Проте, який саме п.п. 8.7.3 ПДР України з перечислених в правилах не зазначено.

Працівник поліції не довів, на який саме із заборонених сигналів світлофору ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі та чи мав він можливість зупинити свій транспортний засіб не вдаючись до екстреного гальмування.

Тому просить скасувати вказану постанову стосовно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав.

Відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що ОСОБА_1 06.05.2021 року о 22 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «AUDI A8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці Харківське шосе, 2 міста Полтава, перетнув регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, на розгляд справи 10.05.2021 року позивач не з`явився, а після розгляду справи - 11.05.2021 року, від його представника надійшли клопотання. На підтвердження своїх пояснень додав диск з відеозаписами правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 . Зазначив, що постанова складена у відповідності з чинним законодавством, тому є законна та обґрунтована. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши позов, додані до нього документи, відзив із документами та відеозаписи обставин подій з місця, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч. 3 вказаної вище статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів ч.1-2,4 ст. 71 КАС України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

4. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч1-4 ст 99 КАСУ1. Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

2. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

3. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

4. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фотоі кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписи п.п. 8.7.3 ПДР України передбачають, що сигнали світлофора мають такі значення:

a)зелений дозволяє рух;
б)зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.
в)зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;
г)чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;
ґ)жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;
д)жовтий миготливий сигнал або два жовті миготливі сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;
е)червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;
є)поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;
ж)чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі;
з)вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до приписів ст.222 КУпАП саме органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною 2 ст 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою серії ДП18 № 808372 від 10 травня 2021 року поліцейським позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, застосовано стягнення в межах санкції частини статті у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за порушення вимог п.п. 8.7.3 ПДР України (а.с.21).

Зі змісту постанови вбачається, що поліцейський взводу № 1 роти № 4 БУПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції Васильєв Дмитро Сергійович, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, щоОСОБА_1 06.05.2021 року о 22 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «AUDI A8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці Харківське шосе, 2 міста Полтава, перетнув регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Копію постанови позивачем отримано поштою 27.05.2021 року (а.с.22,23).

З досліджених судом копії відеозаписів, оригінали яких знаходяться у відповідача і про що зроблене відповідне застереження (а.с.50) чітко вбачається, що транспортний засіб «AUDI A8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням саме водія ОСОБА_1 перетнув регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофору. Вказані відеозаписи не є єдиним безперервним відеозаписом, проте фрагменти становлять цілісну картину, зняті між собою через незначний проміжок часу, про що свідчать дата та час зйомки на відеофайлах та повністю відображають картину вчиненого водієм ОСОБА_1 правопорушення, спростовують доводи позивача, викладені в позові, відповіді на відзив та запереченнях щодо виявленого порушення, перетину декількох перехресть та світлофорів перед зупинкою транспортного засобу.

З відео явно вбачається, що патрульним роз"яснено права та обов"язки правопорушнику. А після пред"явлення патрульним поліції ОСОБА_1 , як порушнику правил ПДР, відеодоказів його порушення, останній заперечень щодо цього не мав.

З відео також однозначно вбачається, що працівником поліції за клопотанням ОСОБА_1 щодо бажання скористатися правовою допомогою адвоката при розгляді справи, перенесено розгляд справи про адміністративне правопорушення на визначену дату, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений, погодився, проте від підпису про ознайомлення з переносом відмовився, зазначивши, що він довіряє відеозйомці (ас52).

У визначені дату та час особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, незважаючи на обізнаність, не з"явилася для розгляду у відділ поліції, про що також беззаперечно свідчить відеозапис.

Наданий суб"єктом владних повноважень доказ, посвідчений відповідним чином, зазначений що є копією, яка відповідає оригіналу, а оригінал знаходиться у відповідача, у суду сумніву не викликає. Тим самим, суд не приймає до уваги заперечення представника позивача щодо його недопустимості.

Посилання представника позивача на невчасну реєстрацію його клопотань, як захисника Лісняка Г.М, про перенесення розгляду справи та клопотання про передачу матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП до Управління патрульної поліції в Луганській області для розгляду по суті, що ним направлялись на адресу відповідача електронною поштою 07.06.2021 року та отримані ним в той же день, та не розглянуті, а зареєстровані лише паперові варіанти 11.05.2021 року нібито в порушення пп 17.18 Порядку №930 щодо реєстрації (ас 53-54), суд не бере до уваги, оскільки це стосується організації роботи підрозділу патрульної поліції та є підставою звернення з відповідною заявою (скаргою) до керівництва.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 2,3 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги заперечення позивача, викладені в позовній заяві та в судовому засіданні, щодо нібито порушення його прав при складанні постанови та її розгляді.

Розгляд справи щодо обізнаного ОСОБА_1 відбувся відповідно до приписів ст 276,277,280 КУпАП за місцем вчинення правопорушення, в погоджені сторонами строки, а постанова відповідає вимогам ст 283 КУпАП. Тим самим його ( ОСОБА_1 ) прав не було порушено.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Низка рішень ЄСПЛ містить та розвиває такий підхід до обґрунтованості судових рішень.

Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Враховуючи наведене, суд не вважає доцільним надавати мотивацію та спростування кожному аргументу, наведеному у позові, відповіді на відзив та у судовій промові представника позивача, і вважає достатнім викладених мотивів у мотивувальній частині цього рішення.

Підсумовуючи, суд дійшов переконання, що оскаржувана позивачем постанова повністю відповідає вимогам КУпАП, ухвалена компетентною особою на підставі, в межах повноважень та в спосіб, передбачений законодавством, грунтується на доказах, які є допустимими і достатніми, за наявності законних підстав, якими є перетинання регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофору, застосовано адміністративне стягнення в межах санкції частини статті КУпАП.

А тому вимога позивача про її скасування, як незаконної, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст. 122 ч2,256,ч2ст268,280,ч2-3ст283 КУПАП, п8.7.3 ПДР України, та керуючись ст.ст. 2,5,ч2ст77, 132, 139, 241-246,250,251,255,286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити за недоведеністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цибуля Олексій Миколайович до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати, понесені відповідачем, підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Повний текст рішення виготовлений 06.07.2021 року.

Апеляційну скаргу рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. М. Акулов