Справа № 280/3602/21
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року Справа № 280/3602/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.158-б, )

про: визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
05.05.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за вислугу років позивачу відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до загального трудового стажу періоду проходження дійсної строкової військової служби з 31.10.1985 по 16.10.1987 року, та із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періодів роботи з 18.03.1988 по 20.06.1988, з 22.07.1988 по 17.12.1988, з 05.07.1991 по 30.09.1991, з 01.10.1991 по 28.02.1997, з 01.03.1997 по 31.12.2013, з 01.01.2014 по 15.01.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за вислугу років позивачу, відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до загального трудового стажу періоду проходження дійсної строкової військової служби з 31.10.1985 по 16.10.1987 року, та із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періодів роботи з 18.03.1988 по 20.06.1988, з 22.07.1988 по 17.12.1988, з 05.07.1991 по 30.09.1991, з 01.10.1991 по 28.02.1997, з 01.03.1997 по 31.12.2013, з 01.01.2014 по 15.01.2021, починаючи з 16.01.2021.

Ухвалою суду від 06.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Згідно довідки Запорізького окружного адміністративного суду за вих.№02-35/21/38 від 05.07.2021 суддя Садовий І.В. був відсутній на роботі в період з 20.05.2021 по 02.07.2021 - наказ від 26.04.2021 №135 «Про надання відпустки».

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві від 29.04.2021 (вх.№25420 від 05.05.2021). Зокрема зазначено, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років, позивач отримав відмову у її призначенні з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу. До страхового стажу відповідачем не зараховано період проходження позивачем військової служби, а до пільгового періоди роботи помічником складача потягів. З діями відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років позивач не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що порушують його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії. Позивач вважає, що у спірних періодах займав посади, які відповідно до законодавства України надають право для призначення пенсії за вислугою років. Крім того вказує на відсутність підстав вважати записи у військовому квитку позивача недійсними чи підробленими. Ці записи завірено підписами військового комісару та командира військової частини та печатками військової частини, а тому підстав ставити під сумнів відомості, що містяться у військовому квитку не вбачається. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву від 20.05.2021 (вх.№29102 від 21.05.2021). Мотивуючи правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугою років зазначено, що періоди роботи на посаді помічника складача поїздів не можуть бути зараховані до страхового стажу, оскільки така професія відсутня у списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. Також повідомлено, що до страхового стажу позивача не зараховано період проходження військової служби, згідно військового квитка, з 31.10.1985 по 16.10.1987, оскільки запис про дату призову на військову службу зроблено іншим кольором. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

16.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Згідно повідомлення відділу обслуговування громадян №4 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.02.2021 №0800-0207-8/8294 ОСОБА_1 проінформовано, що згідно рішення №00 від 19.01.2021 йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 55 Закону №1788-ХІІ, оскільки право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менш 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах станом на 11.10.2017. Натомість, відповідно до наданих документів страховий стаж склав 34 роки 9 місяців 14 днів, пільговий стаж 9 років 5 місяців 13 днів (а.с.15).

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992, визначено право на пенсію за вислугу років складачам поїздів.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону №1788-XII право на пенсію мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно зі ст.62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи містяться і у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , позивач у спірний період працював (а.с.10-12):

- з 18.03.1988 по 20.06.1988 - на посаді регулювальника швидкості поїздів;

- з 22.07.1988 по 17.12.1989 - на посаді помічника складача поїздів;

- з 05.07.1991 по 30.09.1991 - на посаді помічника складача поїздів;

- з 01.10.1991 по 28.02.1997 - на посаді складача поїздів;

- з 01.03.1997 по 31.12.2013 - на посаді помічника складача поїздів;

- з 01.01.2014 - на посаді складача поїздів.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача на посаді помічника складача поїздів з 22.07.1988 по 17.12.1989, з 05.07.1991 по 30.09.1991, з 01.03.1997 по 31.12.2013, оскільки професія помічник складача поїздів відсутня в списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 (а.с.50).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа №235/4148/17) було досліджено питання щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи на посаді помічника складача поїздів.

Так, Верховний суд у постанові від 07.02.2019 по справі №235/4148/17 зазначив, що робота помічника складача поїздів згідно Наказу Міністерства соціального забезпечення №197 від 29.12.1993 включена в перелік професій та посад робітників залізничного транспорту та метрополітенів, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років.

Матеріалами справи підтверджується, що з 22.07.1988 по 17.12.1989, з 05.07.1991 по 30.09.1991, з 01.03.1997 по 31.12.2013 позивач працював на посаді помічника складача поїздів на станції Запоріжжя 1 структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Вказані обставини підтверджено також довідкою станції Запоріжжя 1 структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.01.2021 №9 (а.с.14).

Отже, доводи відповідача про неможливість зарахувати до пільгового стажу оскаржувані періоди роботи позивача є безпідставними, крім того Верховним судом було висловлено позицію щодо можливості зарахування такого стажу до пільгового стажу.

Щодо правомірності не зарахування періоду проходження військової служби до загального трудового стажу позивача суд зазначає наступне.

Як визначено п. "в" ч.3 ст.56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Статтею 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок i військову службу" та ст. 8 Закону України "Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Оглядом військового квитка НОМЕР_3 від 17.10.1985 встановлено, що ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу в лавах Радянської Армії у період з 31.10.1985 по 16.10.1987 (а.с.13).

Запис про проходження строкової служби містить також і трудова книга позивача НОМЕР_2 (а.с.10).

Отже, період проходження позивачем служби в лавах Радянської Армії підлягає включенню до стажу позивача.

Неможливість зарахування вказаного періоду проходження військової служби до загального страхового стажу позивача з підстав того, що запис про дату призову на військову службу зроблено іншим кольором чорнила суд вважає безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 08.02.2021 (а.с.7).

За таких обставин, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.158-б, ) щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до загального трудового стажу періоду проходження дійсної строкової військової служби з 31.10.1985 по 16.10.1987 року, та із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періодів роботи з 18.03.1988 по 20.06.1988, з 22.07.1988 по 17.12.1988, з 05.07.1991 по 30.09.1991, з 01.10.1991 по 28.02.1997, з 01.03.1997 по 31.12.2013, з 01.01.2014 по 15.01.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.158-б, ) здійснити призначення та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до загального трудового стажу періоду проходження дійсної строкової військової служби з 31.10.1985 по 16.10.1987 року, та із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періодів роботи з 18.03.1988 по 20.06.1988, з 22.07.1988 по 17.12.1988, з 05.07.1991 по 30.09.1991, з 01.10.1991 по 28.02.1997, з 01.03.1997 по 31.12.2013, з 01.01.2014 по 15.01.2021, починаючи з 16.01.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.158-Б, ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 05.07.2021.

Суддя І.В.Садовий