Справа № 360/1080/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року справа №360/1080/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Міронової Г.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 360/1080/21 (головуючий І інстанції К.О. Пляшкова ) за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до пільгового стажу роботи позивача за списком № 1 періоду навчання за спеціальністю електрослюсар підземний у СПТУ № 68 м. Антрацит з 01.09.1985 по 25.07.1986, періодів роботи на шахті Центральна виробничого об`єднання з видобутку антрациту Антрацит електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею з 11.08.1986 по 22.10.1986 та з 03.04.1989 по 16.02.1993, періоду участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 10.11.1986 по 12.01.1989 в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці) за час виконання інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за списком № 1 періоди навчання за спеціальністю електрослюсар підземний у СПТУ № 68 м. Антрацит з 01.09.1985 по 25.07.1986, роботи на шахті Центральна виробничого об`єднання з видобутку антрациту Антрацит електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею з 11.08.1986 по 22.10.1986 та з 03.04.1989 по 16.02.1993, участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 10.11.1986 по 12.01.1989 в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці) за час виконання інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан;

зобов`язати відповідача перерахувати позивачу розмір пенсії з урахуванням статті 8 Закону України № 345-VІ Про підвищення престижності шахтарської праці, починаючи з 15.08.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є пенсіонером, отримує пенсію за віком на пільгових умовах у відповідача з 15.08.2019. За розрахунком відповідача загальний стаж роботи позивача складає 42 років 0 місяців 17 днів, з яких пільговий стаж за списком № 1 - 13 років 10 місяців 01 день. Пільговий стаж за списком № 1 зараховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.07.2002 по 30.09.2014, з 01.05.2015 по 30.11.2016.

Листом від 12.11.2020 відповідач повідомив, що відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 при призначенні пенсії до пільгового стажу не зараховано: період роботи на шахті Центральна в/о Антрацит з 11.08.1986 по 22.10.1986 та з 03.04.1989 по 16.02.1993, період навчання в СПТУ № 68 м. Антрацит з 01.09.1985 по 25.07.1986, період військової служби з 10.11.1986 по 12.01.1989.

Позивач не згоден з діями відповідача відносно розрахунку пільгового стажу і вважає, що такі дії відповідача призвели до зменшення розміру пенсії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо незарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1 періодів навчання за спеціальністю електрослюсар підземний у СПТУ № 68 м. Антрацит з 01.09.1985 по 25.07.1986, роботи на шахті Центральна виробничого об`єднання з видобутку антрациту Антрацит електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею з 11.08.1986 по 22.10.1986 та з 03.04.1989 по 16.02.1993, військової строкової служби з 10.11.1986 по 12.01.1989.

Зобов`язано Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1 періодів навчання за спеціальністю електрослюсар підземний у СПТУ № 68 м. Антрацит з 01.09.1985 по 25.07.1986, роботи на шахті Центральна виробничого об`єднання з видобутку антрациту Антрацит електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею з 11.08.1986 по 22.10.1986 та з 03.04.1989 по 16.02.1993, військової строкової служби з 10.11.1986 по 12.01.1989.

Зобов`язано Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, починаючи з 15 серпня 2019 року.

Відмовлено в задоволенні вимоги про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1 період участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 10.11.1986 по 12.01.1989 в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці).

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив змінити рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до архівної довідки №5/211327 від 03.11.2020 Федеральної державної казенної установи «Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації» підтверджено, що позивач приймав участь у бойових діях на території республіки Афганістан.

Служба позивача в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 дає право на пільги, встановлені постановою ЦК КПРС та Радою Міністрів СРСР від 17.01.1983, тому строк служби в цій частині з 08.05.1987 по 12.01.1989 підлягає пільговому обчисленню (місяць за три).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги позивача, не надаючи оцінку судовому рішенню в частині задоволення позову, яка сторонами не оскаржується.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (арк. спр. 5-6, 7, 9).

Позивач звернувся до Марківського ОУПФУ із заявою від 15 серпня 2019 року, разом з якою згідно з розпискою-повідомленням надав: військовий квиток від 24.10.1986 серії НОМЕР_3 , диплом від 26.07.1986 № 498948, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.08.2019 № 925-, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, заяву про призначення/перерахунок пенсії, паспорт, посвідчення учасника бойових дій від 11.09.1996 серії НОМЕР_4 , трудову книжку від 06.08.1986 серії НОМЕР_5 (арк. спр. 61 зворот - 62).

З копії пенсійного посвідчення позивача, протоколу та розрахунку пенсії за віком встановлено, що позивачу з 15 серпня 2019 року призначена пенсія за віком, страховий стаж позивача складає 42 роки 0 місяців 17 днів, у тому числі за списком № 1 13 років (арк. спр. 8, 11, 59 зворот - 61).

Згідно розрахунку стажу період навчання позивача за спеціальністю електрослюсар підземний у СПТУ № 68 м. Антрацит з 01.09.1985 по 25.07.1986 та строкова військова служба з 10.11.1986 по 12.01.1989, робота в період з 11.08.1986 по 22.10.1986 та з 03.04.1989 по 16.02.1993 зараховані до страхового стажу позивача, проте не зараховані до пільгового стажу за списком № 1.

Листом Марківського ОУПФУ від 12 листопада 2020 року № 1238-21-8/4737 повідомлено, що періоди навчання з 01.09.1985 по 25.07.1986, військової служби з 10.11.1986 по 12.01.1989, роботи на шахті Центральна в/о Антрацит з 11.08.1986 по 22.10.1986 та з 03.04.1989 по 16.02.1993 не зараховані до пільгового стажу позивача, як такі, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 не підтверджені уточнюючою довідкою із зазначенням: періоду роботи, що зараховується до пільгового стажу, професії, характеру виконуваної роботи, розділу, підрозділу, пункту, найменування списків або їх номерів, до яких відноситься цей період роботи; копією наказу підприємства про результати атестації робочих місць з додатком, у якому зазначено перелік робочих місць та право відповідних працівників на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 (арк. спр. 10).

Дослідженням наданих разом з позовною заявою копій виданих на ім`я позивача трудової книжки від 06.08.1986 серії НОМЕР_5 , диплому від 26.07.1986 № НОМЕР_6 , військового квитка від 24.10.1986 серії НОМЕР_3 встановлено, що позивач в періоди

з 01.09.1985 по 25.07.1986 навчався в СПТУ № 68 м. Антрацит за професією електрослюсар підземний;

з 11.08.1986 по 22.10.1986 працював електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахті Центральна в/о Антрацит;

з 10.11.1986 по 12.01.1989 проходив військову строкову службу;

з 03.04.1989 по 16.02.1993 працював електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею на шахті Центральна в/о Антрацит (арк. спр. 12-16, 17, 18-20).

Згідно з даними військового квитка позивач у період з 19.11.1986 по 07.05.1987 проходив службу в військовій частині НОМЕР_7 , з 08.05.1987 по 12.01.1989 в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 . У розділі VII наявна відмітка, що за період служби в військовій частині польова пошта 77810 з 07.06.1987 по 12.01.1989 має право на пільги, встановлені постановою ЦК КПРС та Радою Міністрів СРСР від 17.01.1983 (арк. спр. 18-20).

Право позивача на пільги, встановлені постановою ЦК КПРС та Радою Міністрів СРСР від 17.01.1983, також підтверджене свідоцтвом від 05.04.1989 № 137694 (арк. спр. 23).

Згідно з посвідченням від 11.09.1996 серії НОМЕР_4 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (арк. спр. 22).

Архівною довідкою ФДКУ Центральний архів Міністерства Оборони РФ від 03.11.2020 № 5/211327 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 08.05.1987 по 12.01.1989 був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 (накази від 07.05.1987 № 80 та від 12.01.1989 № 10); військова частина польова пошта 77810 з 13.01.1980 по 06.02.1989 брала участь в бойових діях на території Республіки Афганістан (арк. спр. 25).

Позивачем до матеріалів справи також надані копії архівної довідки ДУП ЛНР Антрацит від 21.09.2020 № 13-2/2799, довідки ДУП ЛНР Антрацит від 21.09.2020 № 13-2/2797 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наказів шахта Центральна в/о Антрацит від 03.04.1989 № 25/к про приймання на роботу, переведення та звільнення, від 19.02.1993 № 9/к про приймання на роботу, переміщеннях по роботі, звільнення, від 03.10.1994 № 139 про результати атестації робочих місць за умовами праці, лист УПСЗН ЛОДА від 12.06.2001 № 5639, дослідженням яких встановлено, що цими документами підтверджено, що в період з 11.08.1986 по 22.10.1986 та з 03.04.1989 по 16.02.1993 позивач виконував роботи за професією електрослюсар підземний, що передбачена списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 кд КП 7241.2 постанови РМ СРСР від 22.08.1956 № 1173, списком № 1 розділом 1 підрозділом 1, пунктом 1010100апостанови КМ СРСР від 26.01.1991 № 10. Додаткові відомості: з 16.08.1986 по 22.10.1986 військові збори; з 29.05.1989 по 11.06.1989 відрядження; з 10.10.1989 відпустка без збереження; з 16.07.1990 по 29.07.1990 та з 01.11.1991 по 14.11.1991 відпустка як воїну-інтернаціоналісту; з 01.01.1992 - 20 (норма 21), у страйках участі не брав. За результатами атестації робочих місць, умов та характеру праці, підтверджено право на пільгову пенсію за списком № 1 за професію електрослюсаря (підземного) (арк. спр 26-33).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за списком № 1 період участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 10.11.1986 по 12.01.1989 в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці), суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем документи є належними доказами проходження ним військової строкової служби, яка не є тотожною військовій службі позивача у складі діючої армії при виконання інтернаціонального обов`язку.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345-VI) визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240.

Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 8 Закону № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 57 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Спільною постановою Центрального Комітету КПРС та Радою Міністрів СРСР "Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям" від 17.01.83 р. N 59-27 було передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсії, один місяць служби за три місяці часу служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, що прослужили встановлений строк служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання - незалежно від строку служби, і час безперервного перебування у зв`язку з цим на лікуванні в лікувальних закладах.

Записами трудової книжки та копією військового квитка НОМЕР_8 , підтверджуються ті обставини, що позивач був призваний на військову службу 10 листопада 1986 року та звільнений в запас 12 січня 1989 року.

Згідно з даними військового квитка позивач у період з 19.11.1986 по 07.05.1987 проходив службу в військовій частині НОМЕР_7 , з 08.05.1987 по 12.01.1989 в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 . У розділі VII наявна відмітка, що за період служби в військовій частині польова пошта 77810 з 07.06.1987 по 12.01.1989 має право на пільги, встановлені постановою ЦК КПРС та Радою Міністрів СРСР від 17.01.1983.

Відповідно до архівної довідки №5/211327 від 03.11.2020 Федеральної державної казенної установи «Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації» підтверджено, що позивач приймав участь у бойових діях на території республіки Афганістан з 08.05.1987 року по 12.01.1989 року.

Відповідно до копія посвідчення серії НОМЕР_4 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_9 від 05 квітня 1989 року позивач має пільги, визначені постановою Центрального Комітету КПРС та Радою Міністрів СРСР від 17.01.83 р. N 59-27.

Враховуючи, що позивач на момент призову на строкову військову службу працював за професією, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем безпідставно не було зараховано до пільгового стажу період служби в армії з 10.11.1986 року по 12.01.1989 року, а також періоду участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 08.05.1987 р. по 12.01.1989 р. в пільговому обчисленні (у трьох кратному розмірі) за час виконання Інтернаціонального обов`язку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача період участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 08.05.1987 р. по 12.01.1989 р. в пільговому обчисленні (у трьох кратному розмірі) за час виконання Інтернаціонального обов`язку

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення питання, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасування з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Як визначено п. 3, п. 8, ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат відповідно ст.ст. 139-143 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 1362 грн (а.с. 117).

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 360/1080/21 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 360/1080/21 скасувати в частині відмови в задоволенні вимоги про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1 період участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 10.11.1986 по 12.01.1989 в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці).

В цій частині прийняти нову постанову.

Визнати протиправними дії Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1 період участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 08.05.1987 по 12.01.1989 в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці).

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1 період участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 08.05.1987 по 12.01.1989 в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці).

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 360/1080/21 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 05 липня 2021 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 липня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Г.М. Міронова