Справа № 500/772/21
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/772/21
РІШЕННЯ

іменем України

05 липня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку і визначення розміру грошового утримання 6 років 9 місяців 12 днів, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи з 06.12.1983 року по 24.02.1985 року на посаді старшого консультанта, заступника начальника відділу в відділі юстиції Тернопільського облвиконкому, з 21.05.1975 року по 24.05.1977 року проходження дійсної строкової служби в Радянській армії, а також половину навчання на денній формі юридичного факультету Львівського державного університету імені Івана Франка 2 роки 6 місяців 19 днів, що в загальному становить 6 років 9 місяців і 12 днів і здійснити призначення, перерахунок з 05.01.2021 року і виплату без обмежень ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з сукупного стажу роботи 42 роки 7 місяців 27 днів в розмірі 92% грошової винагороди на день звільнення, виходячи з розміру суддівської винагороди 124858,80 грн, та виплатити різницю між виплаченим грошовим утриманням 80% судової винагороди та 92 % судової винагороди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Вищої ради правосуддя від 29.12.2020 року звільнений у відставку з посади судді Тернопільського окружного адміністративного суду. Наказом голови Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року № 01-ОС/2 відрахований зі штату суду. Вказує, що 11.01.2021 року звернувся до відповідача з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з законом України "Про судоустрій та статус суддів". Зазначає, що на його звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надіслало лист, в якому повідомило, що розмір грошового утримання становить 80% суддівської винагороди на день звільнення, та до суддівського стажу зарахована тільки робота на посаді судді з 25.02.1985року по 04.01.2021 року, а саме 35 років 10 місяців 15 днів. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки до його стажу безпідставно не враховані періоди роботи з 06.12.1983 року по 24.02.1985 року - на посаді старшого консультанта, заступника начальника відділу в відділі юстиції Тернопільського облвиконкому, з 21.05.1975 року по 24.05.1977 року - дійсна строкова служба в Радянській армії, а також половина навчання на денній формі юридичного факультету Львівського державного університету імені Івана Франка 2 роки 6 місяців 19 днів, що разом становить 6 років 9 місяців і 12 днів. Просить позов задовольнити.

У поданому відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначає, що суддівський стаж ОСОБА_1 становить 35 років 9 місяців 7 днів. Вказує, що позивач 25.02.1985 року був обраний на посаду народного судді Тернопільського міського народного суду, з 25.10.1993 року обраний на посаду судді Тернопільського районного суду Тернопільської області, Постановою Верховної Ради України від 19.02.2004 року №1525-IV обраний суддею місцевого Тернопільського районного суду Тернопільської області безстроково, Указом Президента України від 23.03.2004 року №358/2004 переведений на посаду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Постановою Верховної Ради України від 08.02.2007 року №625-V обраний на посаду судді Тернопільського окружного адміністративного суду, рішенням Вищої ради правосуддя від 29.12.2020 року №3681/0/15-20 звільнений з посади судді Тернопільського окружного адміністративного суду. Згідно з частиною 4 статті 43, частиною 6 статті 44 Закону №2862-ХІІ (в редакції чинній на час обрання позивача на посаду судді безстроково), до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи па посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги. Вважає, що посада старшого консультанта, заступника начальника відділу юстиції по правовій пропаганді і правовій роботі в народному господарстві, яку позивач займав з 06.12.1983 по 24.02.1985 згідно з законодавством (в редакції чинній на час обрання позивача на посаду судді безстроково) не передбачала пільг, які б прирівнювались до стажу на посаді судді. Крім того, стаж зазначеної посади не враховувався й до стажу судді, який дає право на відставку. Крім того, на момент звільнення ОСОБА_1 із посади судді Тернопільського окружного адміністративного суду статтею 137 Закону №1402-VIII чітко визначився перелік робіт на посадах, які зараховувались до стажу роботи на посаді судді. Так, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1)судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Таким чином, станом на день прийняття Вищою радою правосуддя рішення від 29.12.2020 за №3681/0/15-20 про відставку позивача і видачі 04.01.2021 наказу про відрахування із штату суду, законодавцем визначено вичерпний перелік робіт на посадах, які дають підстави для зарахування, до стажу роботи на посаді судді, який враховується для обрахунку необхідних 20 років для набуття права на подання заяви про відставку. Іншого порядку обчислення такого строку законодавством на час звільнення позивача, не передбачалось. Враховуючи викладене, в задоволенні позову просить відмовити.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 рішенням Вищої ради правосуддя від 29.12.2020 року звільнений у відставку з посади судді Тернопільського окружного адміністративного суду. Наказом голови Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року №01-ОС/2 відрахований зі штату суду.

На підставі заяви від 11.01.2021 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, згідно з закону України "Про судоустрій та статус суддів" з 05.01.2021 року.

Рішенням від 21.01.2021 року №67 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області визначило позивачу 35 років 9 місяців 7 днів суддівського стажу, а саме зараховані періоди роботи на посаді судді Тернопільського міського народного суду, судді Тернопільського районного суду, судді Тернопільського міськрайонного суду та судді Тернопільського окружного адміністративного суду.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку і визначення розміру грошового утримання судді у відставці періоду роботи з 06.12.1983 року по 24.02.1985 року на посаді старшого консультанта, заступника начальника відділу в відділі юстиції Тернопільського облвиконкому, з 21.05.1975 року по 24.05.1977 року проходження дійсної строкової служби в Радянській армії, а також половини навчання на денній формі юридичного факультету Львівського державного університету імені Івана Франка 2 роки 6 місяців 19 днів, що в загальному становить 6 років 9 місяців і 12 днів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Розділом X вищевказаного Закону №1402-VIII визначений статус судді у відставці.

Так, за змістом статті 142 вказаного, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На момент призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який дає право на відставку, регулювалося частиною 4 статті 43 закону України «Про статус суддів» №2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ) від 15.12.1992 та Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» №584/95 від 10.07.1995.

У відповідності до положень частини 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ зі змінами, внесеними законом України від 24.02.1994 №2862-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу на посаді судді не менше 10 років.

Крім того, абзацом 2 статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» №584/95 від 10.07.1995 визначено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Частиною 2 статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 зазначила, що частину другу статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Таким чином, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Суд встановив, що згідно з копії трудової книжки від 21.04.1975 року серії НОМЕР_1 , яка міститься в матеріалах справи, позивач з 21.05.1975 року по 24.05.1977 року проходив дійсну строкову службу в Радянській армії, у період з 25.08.1977 року по 28.09.1982 року навчався на денній формі юридичного факультету Львівського державного університету імені Івана Франка.

Отже, позивач проходив строкову військову службу з 21.05.1975 по 24.05.1977 та навчався у вищому навчальному закладі на денній формі навчання у період з 25.08.1977 по 28.09.1982, половина якого (2 роки 6 місяців 19 днів), на підставі викладених норм підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання. Вказане також підтверджується розрахунком стажу, здійсненим Тернопільським окружним адміністративним судом.

Таким чином, не включення позивачу до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби та половини навчання у вищому юридичному навчальному закладі, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи позивача на посаді судді, суд вважає неправомірним.

Тому, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка з 25.08.1977 по 28.09.1982, що становить 2 роки 6 місяців 19 днів та період проходження дійсної строкової служби в Радянській армії з 21.05.1975 по 24.05.1977, що становить 2 роки 0 місяців 4 дні.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зарахування до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду роботи з 06.12.1983 року по 24.02.1985 року на посаді старшого консультанта, заступника начальника відділу в відділі юстиції Тернопільського облвиконкому, суд враховує таке.

Абзацом 2 частини 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді, зараховується час роботи на посадах у Міністерстві юстиції України, якщо такі посади безпосередньо пов`язані із керівництвом та контролем за діяльністю судів.

Позивач не надав доказів здійснення функції, які безпосередньо пов`язані із керівництвом та контролем за діяльністю судів на посаді старшого консультанта, заступника начальника відділу юстиції по правовій роботі і пропаганді в народному господарстві, в період з 06.12.1983 року по 24.02.1985 року. Тому, підстави для врахування періоду роботи з 06.12.1983 року по 24.02.1985 року до стажу позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відсутні.

Враховуючи викладене, позов в частині зобов`язання відповідача зарахувати період роботи з 06.12.1983 року по 24.02.1985 року до стажу позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, задоволенню не підлягає.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити призначення, перерахунок з 05.01.2021 року і виплату без обмежень ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з сукупного стажу роботи 42 роки 7 місяців 27 днів в розмірі 92% грошової винагороди на день звільнення задоволенню не підлягають, оскільки адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, та врегульовувати на майбутнє правовідносини щодо яких відсутній спір.

З метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці позивача, з урахуванням стажу роботи, а саме половини строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка з 25.08.1977 по 28.09.1982, що становить 2 роки 6 місяців 19 днів, та періоду проходження дійсної строкової служби в Радянській армії з 21.05.1975 по 24.05.1977, що становить 2 роки 0 місяців 4 дні, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 142 закону України "Про судоустрій і статус суддів" починаючи з 05.01.2021 року, з виплатою недоотриманих сум щомісячного грошового утримання з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність вчинених ним дій, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка з 25.08.1977 по 28.09.1982, що становить 2 роки 6 місяців 19 днів, та періоду проходження дійсної строкової служби в Радянській армії з 21.05.1975 по 24.05.1977, що становить 2 роки 0 місяців 4 дні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка з 25.08.1977 по 28.09.1982, що становить 2 роки 6 місяців 19 днів, та періоду проходження дійсної строкової служби в Радянській армії з 21.05.1975 по 24.05.1977, що становить 2 роки 0 місяців 4 дні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 142 закону України "Про судоустрій і статус суддів" починаючи з 05.01.2021, з виплатою недоотриманих сум щомісячного грошового утримання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 454,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, 3,Тернопіль,46001 , код ЄДРПОУ - 14035769)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук