Справа № 420/1814/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1814/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 60 Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23.11.2020 Про неуспішне проходженням прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури Безрукого Т.Р. від 23.12.2020 № 3037к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області та в органах прокуратури України з 31.12.2020 на підставі п. 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру; зобов`язати Одеську обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеса та в органах прокуратури України з 31.12.2020 або на рівнозначній посаді; стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: з дня незаконного звільнення з 31.12.2020 до дня фактичного поновлення на посаді, в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що звільнення є незаконним, безпідставним та протиправним, оскільки відбулось з грубим порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, ст. ст. 3, 8, 9, 19, 22, 24, 43, 58, 60, 64 Конституції України, Закону України «Про прокуратуру, міжнародних договорів та конвенцій, ратифікованих Україною, зокрема, ст. 6 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ст.8, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 23, 28 Загальної декларації прав людини, що порушує право позивача на працю, на повагу до приватного життя і порушує засади рівності громадян, а тому, наказ виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури Безрукого Т.Р. від 23.12.2020 № 3037к та рішення кадрової комісії № 60 від 23.11.2020 року підлягаю скасуванню. Підставою для звільнення позивача визначено п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру». Позивач вказує, що вказаною статтею визначено дві самостійні підстави для звільнення, а саме: реорганізація та ліквідація органів прокуратури. В наказі про його звільнення визначено дві підстави, а саме: рішення кадрової комісії № 60 від 23.11.2020 року та п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру». На думку позивача, зазначена правова невизначеність підстав для звільнення позивача із займаної посади призводить до фактичного порушення його прав, оскільки його не було належним чином повідомлено про дійсні підстави для його звільнення. В підсумку, як стверджує позивач, вказане призводить до того, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам Закону України «Про прокуратуру», що є підставою для його скасування. Також, позивач зазначає, що п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» врегульовує питання звільнення з посади прокурорів, а не з органів прокуратури в цілому, водночас, дія вказаного пункту статті зупинена до 01.09.2021 року, про що вказано в ст.60 Закону України «Про прокуратуру». Станом на дату видання оскаржуваного наказу Одеська місцева прокуратура № 4 Одеської області не була ліквідована та не була в стані припинення, йому не було запропоновано жодної вакантної посади. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» не регулює статус прокурора, а лише вносить зміни до інших законів України, а тому норми розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» не відповідають вимогам законодавства про працю та статті 22 Конституції України. На думку позивача, застосування в оскаржуваному наказі пп.2 п.19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» не відповідають вимогам законодавства про працю, оскільки фактично розширюють коло умов для звільнення, передбачених ст.51 Закону України «Про прокуратуру». Позивач звертає увагу на те, що його не було повідомлено про звільнення відповідно до ст. 49-2 Кодексу законів про працю Україну. Також як вказує позивач, окремі положення Порядку проходження прокурорами атестації та Порядку роботи кадрових комісій, їх форми та методи є дискримінаційними та такими що суперечать Конституції України та інших нормам чинного законодавства, а також нормам міжнародного права та не можуть бути застосовані для атестації прокурорів. Порядку проходження прокурорами атестації затверджений наказом Генерального прокурора за №221 від 03.10.2019 року порушує вимоги наказу Генеральної прокуратури України «Про затвердження Положення про порядок підготовки та надання на державну реєстрацію нормативно-правових актів Генеральної прокуратури України» №233 від 08.08.2017 року. Також, у розділі IV Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженому наказом Генерального прокурора за №221 від 03.10.2019 року відсутні критерії, система оцінки, порядок оцінки виконаного практичного завдання, строки перевірки правильності виконаного практичного завдання, значення результатів практичного завдання при прийнятті остаточного рішення про успішне або неуспішне проходження атестації прокурором. Зазначене, на думку позивача, є порушення принципу юридичної визначеності, адже сприяє неоднаковому підходу в оцінці результатів практичного завдання, необмежено розширює повноваження кадрових комісій при їх оцінці, надає їх непередбачені законом дискреційні повноваження і звужує права прокурорів на гарантії їх незалежності. Також, на думку позивача, побудова низки запитань є некоректної, так як і відповіді на них. Тестові питання не сертифіковані та не зареєстровані в Міністерстві юстиції України. Порядком проходження атестації не передбачено жодних умов та вимог до програмного забезпечення, яке б унеможливлювало б стороннього втручання третіх осіб щодо встановлення кінцевого результату іспиту. Позивач стверджує, що деякі запитання були не коректними, з неправильним формулюванням, а також відповідями, що саме це стало підставою для того, що за результатами складання вказаного іспиту він не змін набрати достатньої кількості балів. Позивач припускає, що некоректність та неправильність деяких питань і відповідей на них відбулося унаслідок несанкціонованого втручання в програмне забезпечення третіх осіб, збоїв програмного забезпечення. У позові також зазначено, що питання № 501, 1426, 1872, 464, 299 сформульовані не коректно та надані позивачем відповіді на них є вірними. Крім того, оскаржуваний наказ винесено в період тимчасової непрацездатності позивача, що є неправомірним.

Представником відповідача Одеської обласної прокуратури до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що підставою для прийняття спірного наказу від 23.12.2020 № 3037к є рішення кадрової комісії № 60 від 23.11.2020, що свідчить про відсутність порушення прокуратурою області прав позивача. Застосування норми п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» прямо передбачено ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів з реформи органів прокуратури». Законодавець не пов`язує звільнення у разі неуспішного проходження атестації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або скороченням кількості прокурорів органу прокуратури як необхідною передумовою для такого звільнення. При цьому, прокурори можуть бути переведені на посаду в обласних прокуратурах лише у разі успішного проходженнями ними атестації, передбаченої розділом ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ.

Представником відповідача Офісу Генерального прокурора до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представника відповідача вказує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 р. № 113-IX запроваджено реформування системи органів прокуратури. Згідно пункту 6 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ усі прокурори вважаються персонально попередженими у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру". Приписами пункту 7 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX передбачено можливість переведення прокурорів лише у разі успішного проходження ними атестації. Позивачем було подано заяву у встановлений строк за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів. За результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора позивачем набрано 68 бал, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (70 балів). Заява позивача про некоректність питань та відповідей, подана позивачем через тривалий час після складання іспиту та після ухвалення рішення про неуспішне проходження атестації. У зв`язку з цим кадровою комісією № 3 на підставі пунктів 13, 17 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, пункту 6 розділу І, пункту 5 розділу ІІ Порядку № 221 прийнято рішення від 23.11.2020 № 60 про неуспішне проходження позивачем атестації. Усі працівники прокуратури були поставлені в рівні умови продовження служби шляхом проходження атестації. Позивач подаючи заяву про намір пройти атестацію цілком і повністю був ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації та погодився на їх застосування. Тобто позивач розумів наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації та можливе звільнення з підстав передбачених Законом № 113-ХІ. Прокурори місцевих прокуратур мали майже рік на підготовку до тестування. Також, перелік запитань був опублікований 07.10.2020, а іспит позивач призначено на 30.10.2020, тобто за 23 днів до іспиту. Щодо не проведення державної реєстрації Порядку № 221 представник відповідача вказує, що норми ст. 117 Конституції України та Положення № 731 не підлягають застосуванню у спірних правовідносин, оскільки їх діяла у частині обов`язкової державної реєстрації поширюється лише на нормативно-правові акти міністерств, інших органів виконавчої влади, які є суб`єктами нормотворення. Також Законом № 113-ІХ внесено зміни до ст. 9 Закону, згідно з яким виключено положення щодо обов`язкової реєстрації нормативно-правових актів Генеральної прокуратури та включення їх до Єдиного державну реєстру нормативно-правових актів. Також, Офісом Генерального прокурора, відповідно до плану спільних дій між Генеральною прокуратурою України та Міжнародною організацією права розвитку (ІDLO), ІDLO здійснювало технічну та організаційну підтримку проведення іспиту на знання законодавства. При цьому засновано інформаційну систему «Аналітична система оцінки знань». Програмне забезпечення на якому проводилось тестування прокурорів регіональних прокуратур перебуває на балансі Національної академії прокуратури України. Законодавством не передбачено необхідності створювати комплексну систему захисту інформації для інформаційної системи «Аналітична система оцінки знань». Юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі п. 9 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» є рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором. Поновлення позивача, який не успішно пройшов атестацію та без успішного її проходження, на посаді в органах прокуратури суперечить конституційному принципу рівності громадян та надасть йому привілеї перед прокурорами, які успішно пройшли атестацію. Крім того, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи її порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення на посаді, з якої було звільнено. Переведення на посаду в окружній прокуратурі відбувається не автоматично, а за результатами складеного іспиту за умови відповідності вимогам ЗУ «Про прокуратуру».

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якому викладені обґрунтування, які наводились позивачем в позовній заяві.

Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято до провадження заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 26 травня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засідання позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Одеської обласної прокуратури та третьої особи Офісу Генерального прокурора проти задоволення позовної заяви заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури на посаді заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області (а.с. 40-47 т. 1).

09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію (а.с. 60 т. 3).

23 листопада 2020 року Другою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення № 60 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням компятерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокура» (а.с. 215 з.б., 227 т. 1, а.с. 64 т. 3).

23 грудня 2020 року Одескою обласною прокуратурою прийнято наказ № 3037к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» з 30 грудня 2020 року (а.с. 215, 226 т. 1).

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена Законом України «Про прокуратуру» є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді визначені статтею 51 Закону України «Про прокуратуру».

25.09.2019 року набрав чинності Закон України № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Абзацом 1 та 2 пункту 3 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України № 113 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» визначено, що до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором.

Згідно п. 4, 5, 6 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України № 113 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України". Офіс Генерального прокурора є правонаступником Генеральної прокуратури України у міжвідомчих міжнародних договорах, укладених Генеральною прокуратурою України. З дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до абз. 1 п. 7, 9 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України № 113 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом. Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Згідно п. 10-14 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України №113 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації. Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур. Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора. Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання. Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор. Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Відповідно до п. 16, 17 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України №113 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію. Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.

03 жовтня 2019 року наказом Генеральної прокуратури України № 221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації.

Згідно п. 1 розділу 2 Порядку № 221 атестація прокурорів - це встановлена Розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Відповідно до п. 2, 4, 6, 7 розділу І Порядку № 221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора. Атестація включає в себе три етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання. Повторне проходженням одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулось з технічних або інших причин, незалежно від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Згідно п. 8, 9, 10 розділу І Порядку № 221 за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку. Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку. Заява, вказана у пункті 9 Розділу I цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.

Відповідно до п. п. 1-5 розділу ІІ Порядку № 221 після завершення строку для подання заяви, вказаної у пункті 9 розділу I цього Порядку, кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Перелік тестових питань для іспиту затверджується Генеральним прокурором та оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії і триває 100 хвилин. Прокурор може завершити тестування достроково. Тестові питання обираються для кожного прокурора автоматично із загального переліку питань у кількості 100 питань. Кожне питання має передбачати варіанти відповіді, один з яких є правильним. Після закінчення часу, відведеного на проходження тестування, тестування припиняється автоматично, а на екран виводиться результат складання іспиту відповідного прокурора. Кожна правильна відповідь оцінюється в один бал. Максимальна кількість можливих балів за іспит становить 100 балів.

Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Інші питання, пов`язані із проведенням атестації прокурорів, врегульовані розділом V Порядку № 221.

Згідно розділу V Порядку № 221 уповноваженими суб`єктами з питань забезпечення організаційної підготовки до проведення атестації та виконання функцій адміністративно-розпорядчого характеру, координування та узгодження дій під час підготовки і проведення атестації є члени комісії та робоча група відповідної кадрової комісії. У разі виникнення у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він може звернутися до голови або секретаря комісії. У разі істотного порушення прокурором порядку проведення атестації (наприклад, використання під час тестування сторонніх джерел інформації, мобільного зв`язку, власних технічних приладів; спілкування з іншими прокурорами під час тестування; залишення приміщення під час проходження іспиту, співбесіди; публічного прояву грубої неповаги до членів кадрової комісії чи членів робочої групи; перевищення встановленого часу для виконання практичного завдання; спроба фотографування або винесення матеріалів практичного завдання за межі приміщення, у якому проходить атестація, тощо) такий прокурор припиняє участь в атестації, а кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження таким прокурором атестації. У такому випадку у протоколі засідання вказується, яке саме порушення здійснив прокурор. Кадрові комісії за результатами атестації регулярно подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які не успішно пройшли атестацію. Рішення кадрових комісій, протоколи засідань, матеріали атестації прокурорів зберігаються в органі прокуратури, при якому функціонує відповідна кадрова комісія. Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації може бути оскаржене прокурором у порядку, встановленому законодавством.

Наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 року № 233 затверджено Порядок роботи кадрових комісій.

Відповідно до п. 1 Порядку № 233 порядок роботи кадрових комісій (далі - комісія), що здійснюють свої повноваження на підставі пункту 11, підпункту 7 пункту 22 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», Закону України «Про прокуратуру», визначається цим Порядком та іншими нормативними актами.

Згідно п. 2, 4 Порядку № 233 комісії забезпечують: - проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур; - здійснення добору на посади прокурорів; - розгляд дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів. Під час своєї діяльності комісії здійснюють повноваження, визначені Законом України «Про прокуратуру», розділом ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», цим Порядком та іншими нормативними актами. Склад комісії затверджує Генеральний прокурор, який визначає її голову та секретаря.

Відповідно до п. 12, 13 Порядку №233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати "за" чи "проти" рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії. Рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття. Рішення і протоколи комісії підписуються всіма присутніми членами комісії. У разі відмови члена комісії підписати рішення або протокол, у такому рішенні або протоколі робиться відповідна відмітка.

Згідно п. 16, 19 Порядку 233 організаційний і технічний супровід роботи комісії, підготовку проектів її документів, забезпечення фіксації засідань комісії за допомогою технічних засобів, своєчасне розміщення комісією інформації на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора, чи офіційному веб-сайті відповідної обласної (регіональної) прокуратури тощо може здійснювати робоча група, яка формується у кількісному складі залежно від потреби. Кількісний і персональний склад робочої групи визначаються Генеральним прокурором із числа працівників кадрових підрозділів органів прокуратури, а також осіб, які не є працівниками органів прокуратури (за їх згодою). Організація діяльності робочої групи визначається головою комісії. Членам робочої групи надається доступ до матеріалів атестації, що формуються відповідно до Порядку проходження прокурорами атестації, для їх обробки та підготовки до розгляду членами комісії. Перелік і склад комісії затверджується наказами Генерального прокурора. У разі необхідності перелік і склад комісії може бути змінений Генеральним прокурором, у тому числі на підставі заяви члена комісії про вихід з її складу.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію (а.с. 60 т. 3).

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що позивач надала згоду на проходження атестації, погодилась з умовами та процедурами її проведення, що передбачені Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженим Генеральним прокурором, а також усвідомлювала наслідки неуспішного проходження нею атестації, в тому числі у вигляді звільнення з посади прокурора.

Подавши заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, позивач тим самим підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та процедурами проведення атестації, погодилась на їх застосування та, маючи відповідну фахову освіту і досвід професійної діяльності, розуміла правові наслідки не проходження атестації та можливе звільнення з підстав, передбачених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», а тому посилання позивача на незаконність процедури атестації та неправомочності кадрової комісії, яка її проводила, є необґрунтованими.

30 жовтня 2020 року за наслідками складання іспиту анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора ОСОБА_1 набрав 68 балів, що є менше встановленого прохідного балу (70) для успішного складання іспиту.

Викладене підтверджується наявними у матеріалах справи відомістю про результати тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора із наявним підписом ОСОБА_1 про ознайомлення з результатом тестування у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (а.с. 62-63, 65-80 т. 3).

При цьому, відомість про результати тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора, підписана позивачем, та в графі «примітка» не міститься будь-яких зауважень та коментарів щодо набрання ним 68 балів.

Доводи позивача щодо того, що під час проведення тестування в силу втомленості та хвилювання не міг зосередитися і можливо надав невірні відповіді, та в приміщенні не було створено належних умов для проходження тестування, а до комп`ютерів були підключені невідомі пристрої, суд вважає необґрунтованими, оскільки з будь-якими заявами чи клопотаннями під час проходження тестування та після нього, зокрема щодо поганого самопочуття чи щодо порядку проведення такого тестування, позивач до комісії не звертався.

23 листопада 2020 року Другою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення № 60 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням компятерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокура» (а.с. 215 з.б., 227 т. 1, а.с. 64 т. 3).

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності у рішенні комісії № 60 від 23.11.2020 року мотивів його прийняття, оскільки в оскаржуваному рішенні наявні посилання на пункти Порядку № 221, у відповідності до яких прийнято рішення, та на обставину його прийняття: набрання позивачем за результатами анонімного тестування 68 балів, що є менше прохідного (70).

При цьому, нормами чинного законодавства, зокрема Порядку №221, не передбачено обов`язок кадрової комісії наводити аргументи щодо кожної неправильної відповіді позивача на конкретне завдання.

Також посилання позивача на те, що питання № 501, 1426, 1872, 464, 299 сформульовані не коректно та надані позивачем відповіді на них є вірними, суд не приймає до уваги, оскільки перелік тестових питань для іспиту був завчасно оприлюднений на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) разом із відображеними правильними відповідями, з якими позивач мав можливість ознайомитись під час підготовки до іспиту та достовірно знати яка саме відповідь для кожного питання вважається правильною.

Суд відхиляє доводи позивача щодо того, що Порядок проходження прокурорами атестації та Порядок роботи кадрових комісій, їх форми та методи є дискримінаційними та такими що суперечать Конституції України та інших нормам чинного законодавства, оскільки вказані Порядки не є предметом спору в даній справі.

В той же час, позивач обґрунтовує протиправність дій відповідача щодо проведення атестації, ґрунтуються на його незгоді із положеннями Закону № 113-IX та Порядком № 221, які, на його думку, порушують в тому числі і права та гарантії, що визначені КЗпП України та Конституцією України. Водночас положення Закону № 113-IX на день їх виконання відповідачем та прийняття оскаржуваного рішення були чинними, неконституційними у встановленому законом порядку не визнавались. Положення Порядку № 221 також були чинними, а відтак правові підстави для їх незастосування відсутні.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення № 60 Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23.11.2020 Про неуспішне проходженням прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також, з позовної заяви вбачається, що доводи позивача щодо протиправності наказу виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури Безрукого Т.Р. від 23.12.2020 № 3037к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області та в органах прокуратури України з 31.12.2020 на підставі п. 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру, ґрунтуються на тому, відповідачами не надано доказів ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому позивач обіймав посаду, а тому посилання у наказі про звільнення на положення п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру та відповідачами не підтверджено належними та достовірними доказами та не доведено скорочення кількості прокурорів, зокрема Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області.

Так, днем початку роботи Офісу Генерального прокурора згідно із наказом Генерального прокурора від 23 грудня 2019 року №351 визначено 02 січня 2020 року.

Згідно наказу Генерального прокурора № 410 від 03.09.2020 року, перейменовано юридичну особу «Прокуратура Одеської області» в «Одеська обласна прокуратура».

Наказом Генерального прокурора № 414 від 08.09.2020 року визначено, що днем початку роботи обласних прокуратур є 11.09.2020 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Згідно ч. 3 ст. 16 Закону України Про прокуратуру прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Водночас, 25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України № 113 з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно п. 19 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України № 113 прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав: 1) неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію; 2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури; 3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, який успішно пройшов атестацію; 4) ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі. Перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту. Указані в цьому пункті прокурори можуть бути звільнені з посади прокурора також і на інших підставах, передбачених Законом України "Про прокуратуру".

Таким чином, законодавець, ввівши в дію визначену процедуру реформування органів прокуратури, зазначив, які саме дії мають вчинити особи з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, та явно і очевидно окреслив умову продовження служби шляхом успішного проходження атестації. Наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації також були сформульовані та визначені законодавцем з достатньою для розуміння чіткістю і ясністю, що спростовує як доводи позивача щодо правової невизначеності.

При цьому, запроваджена Законом № 113-ІХ атестація прокурорів визначена законодавцем та відбувалась у спосіб і порядок, який є чинним, стосується усіх прокурорів, які виявили намір пройти атестацію, а тому не може вважатись протиправною чи такою, що носить дискримінаційних характер по відношенню до позивача.

Таким чином, в даному випадку юридичним фактом, що зумовлює звільнення позивача на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» є не завершення процесу ліквідації, реорганізації чи процедури скорочення чисельності прокурорів органу прокуратури, а виключно настання події зумовленою наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації позивачем, що свідчить про правомірність наказу виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури Безрукого Т.Р. від 23.12.2020 № 3037к.

Пункт 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» є однією із умов звільнення, проте обставини застосування цієї умови визначені як у ст. 60 ЗУ «Про прокуратуру», так у п.19 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX.

При цьому, за приписами абз. 4 п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX, зупинена до 01 вересня 2021 року дія, окрім іншого, ст. 60 ЗУ «Про прокуратуру», тобто в період з 29 вересня 2020 року по 01 вересня 2021 року на законодавчому рівні не передбачено звільнення прокурора з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, якщо: 1) прокурор не подав заяву про переведення до іншого органу прокуратури протягом п`ятнадцяти днів; 2) в органах прокуратури відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення; 3) прокурор неуспішно пройшов конкурс на переведення до органу прокуратури вищого рівня.

Застосування такої підстави, як п. 9 ч.1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру», передбачено п. 19 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX, у разі настання однієї з таких підстав, як, зокрема рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури (пп.2 п.19 розділу ІІ Закону № 113-ІХ).

Таким чином, оскільки позивач не пройшов успішно тестування, суд дійшов висновку, що до позивача обґрунтовано застосовано підставу для звільнення, передбачену п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».

За таких підстав, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури Безрукого Т.Р. від 23.12.2020 № 3037к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області та в органах прокуратури України з 31.12.2020 на підставі п. 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, оскільки позовні вимоги про зобов`язання Одеської обласної прокуратури поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеса та в органах прокуратури України з 31.12.2020 або на рівнозначній посаді; стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: з дня незаконного звільнення з 31.12.2020 до дня фактичного поновлення на посаді, в повному обсязі, є похідним вимогами, тому підстави для їх задоволення також відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеської обласної прокуратури (, адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3), Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Офіс Генерального прокурора (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Різницька, 13/15) про визнання протиправним та скасування рішення № 60 Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23.11.2020 Про неуспішне проходженням прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури Безрукого Т.Р. від 23.12.2020 № 3037к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області та в органах прокуратури України з 31.12.2020 на підставі п. 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру; зобов`язання Одеської обласної прокуратури поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеса та в органах прокуратури України з 31.12.2020 або на рівнозначній посаді; стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: з дня незаконного звільнення з 31.12.2020 до дня фактичного поновлення на посаді, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 05 липня 2021 року.

Суддя О.А. Левчук

.