Справа № 640/1607/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Київ № 640/1607/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., здійснюючи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи розгляд адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної

державної адміністрації в Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації в Київській області (03170, м. Київ, вул. Янтарна, 12-а, код ЄДРПОУ 2059192), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації в Київській області та скасувати рішення відповідача № 2736 від 15.08.2018 року, а районному центру по нарахуванню соціальних виплат здійснити нарахування соціальних виплат щодо відмови ОСОБА_1 проведенні та нарахуванні одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачену за вибором позивача Порядком, затвердженим п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації в Київській області районний центр по нарахуванню соціальних виплат здійснити дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 недоотриманої суми одноразової компенсації за шкоду здоров`ю за вибором позивача, згідно п.2 затвердженої ПКМУ №850 від 21 жовтня 2015 року, установленої працівнику міліції визнаної мед експертизою інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва, отриманого під час виконання ним службових обов`язків), а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, виходячи з розміру: 250-кратного прожиткового мінімуму , установленого законом у разі встановлення інвалідності 1 групи, яку виплатити на облікову картку № НОМЕР_1 , з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що відмова ОСОБА_1 проведенні та нарахуванні одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачену за вибором позивача Порядком, затвердженим п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідачем не надано відзив на заявлений адміністративний позов.

Водночас, від Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надійшла заява про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, яка обґрунтована тим, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні необхідні письмові докази, на підставі яких суд може у повному обсязі встановити обставини справи і прийняти законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвалою суду від 05.02.2021 було витребувано в Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації в Київській області належним чином засвідчену копію рішення № 2736 від 15.08.2018 року.

23.03.2021 на адресу суду від Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації в Київській області надійшов лист, в якому зазначено, що надати належним чином засвідчену копію рішення №2736 від 15.08.2018 неможливо, оскільки вказані матеріали передано до Фастівської районної державної адміністрації Київської області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2021 року витребувано у Фастівської районної державної адміністрації Київської області належним чином засвідчену копію рішення № 2736 від 15.08.2018 року.

20.05.2021 на адресу суду від Фастівської районної державної адміністрації Київської області надійшов лист на виконання вищезазначеної ухвали, в якому зазначено, що згідно акту передачі особових справ №8 від 04.02.2021 року, управлінням соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації було передано особову справу гр. ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Фастівської райдержадміністрації. Після ознайомлення з даною справою, було виявлено, що рішення №2736 від 15.08.2018 року відсутнє.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 року витребувано у ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію оскаржуваного рішення №2736 від 15.08.2018 року.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем надано суду лист від 08.08.2018 року №2681 та зазначено, що номер документа зазначений в позовних вимогах зазначений невірно, а тому належним документом є наданий суду лист.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Чабанським СВМ ГУ МВС України в Київській області 20 грудня 1999є

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_4 від 17.08.2006, виданого Головним управлінням МВС України в м.Києві, позивачу призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.11.2016 Київською обласною державною адміністрацією було видано позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_5 .

З вкладки до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_5 від 22.11.2016 вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0513787 від 01.11.2016, виданої обласною спеціалізованою МСЕК, ОСОБА_1 з 31.10.2016 встановлена І група інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлена довічно.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 23.12.2016 позивач є інвалідом 1 групи.

У зв`язку з зазначеним, ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області з заявою про щодо виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом від 08.08.2018 року за №2681 Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області роз`яснило позивачеві, що відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначена компенсація виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 (діяла до 20.04.2007 року ), від 20.04.2007 року № 649 (діяла до 14.05.2015 року), а з 14.05.2015 року №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», для інвалідів 1 групи затверджена сума одноразової компенсації в розмірі 379 грн. 30 коп. Повідомлено, що відповідно до поданої заяви 05.12.2016 року, згідно вищевказаної постанови в лютому 2017 року була нарахована та виплачена компенсація в розмірі 379 грн. 30 коп.

Не погоджуючись відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 р. №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 48 Закону №796-ХІІ у редакції від 25.03.1999 року, що була чинною на момент встановлення позивачеві інвалідності, було передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах:

- інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат;

- інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат;

- інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат;

- дітям-інвалідам - 10 мінімальних заробітних плат;

- сім`ям, які втратили годувальника, - 60 мінімальних заробітних плат ;

- батькам померлого - 30 мінімальних заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника. Виплати, зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Разом з цим, на момент звернення позивача до Управління соціального захисту населення стаття 48 Закону №796-ХІІ, якою визначено коло осіб, що мають право на одноразову грошову допомогу, та розмір останньої, має іншу редакцію.

Так, відповідно до статті 48 Закону №796-ХІІ у редакції Законів України від 21.04.2016 року №1339-VIII та від 06.06.2017 року №2082-VIII, одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали особами з інвалідністю внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

За загальними правилами пенсійного та соціального законодавства у випадку, коли особа має право на різні види державного пенсійного забезпечення чи на інші соціальні виплати з різних підстав, то призначається, надається одна з них за вибором особи.

Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 48 Закону №796-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 26.10.2016 року №760 затвердив Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян (далі - Порядок №760).

Відповідно до пункту 5 Порядку №760, виплата одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється на підставі:

- посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 (із вкладкою);

- експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв`язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт або військово-лікарської комісії, що діє у системі МВС, СБУ чи Міноборони;

- довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.

Пунктом 2 Порядку №760 передбачено, що одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку №760, у разі встановлення вищої групи інвалідності особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій, особам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується різниця одноразової компенсації.

Згідно з пунктом 4 Порядку №760 одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року №285 установлено, що інвалідам II групи виплата одноразової компенсації, передбаченої статтею 48 Закону №796-ХІІ, здійснюється у розмірі 284,40 грн., а інвалідам I групи 379,30 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на одноразову компенсацію учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлену статтею 48 Закону №796-ХІІ в сумі 379,30 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», оскільки згідно приписів Бюджетного кодексу України саме Кабінет Міністрів України визначає порядок та розмір зазначеної одноразової компенсації.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви 05.12.2016 року, була нарахована та виплачена компенсація в розмірі 379 ,30 грн.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено і відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації в Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа