Справа № 2а-9621/09/2670
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2009-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 грудня 2009 року 10:41 № 2а-9621/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О. при секретарі судового засідання Очколясу О.В. вирішив адміністративну справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна транспортна компанія"
до Державна податкова інспекція у Солом`янському районі м.Києва
про скасування рішення про застосування штрафних санкцій №/0
За участю представників:

позивачаКлімушев Є.В., Хлопоніна А.Ю., Труханов А.М., Виграненко С.П.
відповідача Гега В.В. (довіреність №98 від 05.07.07.)

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 18.12.2009р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна транспортна компанія`звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 29.05.2009р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем безпідставно застосовано штрафні санкції (пеня у сфері ЗЕД) та вважає, що висновки акту перевірки від 20.05.09р. не відповідають вимогам чинного законодавства та не мають належних обґрунтувань, а тому рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 29.05.2009р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що на підставі акту перевірки за порушення позивачем вимог п. 4 ст. 3 Закону України №351-ХІV від 23.12.1998р.«Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності`ДПІ у Солом`янському районі м. Києва прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 29.05.2009р., яке вважає правомірними та таким що відповідає вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Солом`янському районі м. Києва була проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна транспортна компанія`з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 26.02.2007р. по 31.12.2008р., валютного та іншого законодавства за період з 26.02.2007р. по 31.12.2008р.

За результатами перевірки ДПІ у Солом`янському районі м. Києва складено Акт №6224/23-02-34964084 від 20.05.2009р. та винесене рішення від 29.05.2009р. №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 68747,12 грн.

За результатами адміністративного узгодження, скарги позивача залишені без розгляду, спірне рішення - без змін.

В ході проведення перевірки встановлено порушення вимог пункту 4 статті 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності»№351-XIV від 23 грудня 1998р. (далі -Закон - №351)по контракту №05А від 08.11.2007р. з Об`єднанням «Управління Процесами Перевезень`Азербайджанської Державної залізниці. ДПІ у Солом`янському районі м. Києва дійшла висновку, що деякі операції по даному контракту мають ознаки бартерних в розумінні Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності».

Позивач не погодився із висновками акту перевірки та зазначає, що Договір оренди №05А від 08.11.07р. не є бартерним за своєю суттю, виконані роботи з ремонту не збільшують вартості орендованого майна (вагонів), а забезпечують підтримання об`єкта оренди в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вимог від його використання, а роботи по ремонтам вагонів придбавалися не для продажу їх нерезиденту, а для того, щоб використовувати їх у власній господарській діяльності позивача на території України.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як свідчать матеріали справи між ТОВ «Інвестиційна транспортна компанія»(орендар) та нерезидентом Об`єднанням «Управління Процесами Перевезень`Азербайджанської Державної залізниці (орендодавець), в особі начальника Керимова И.Р. укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №05А від 08.11.2007р. Предметом даного договору є надання в оренду залізничних вагонів.

Відповідно до п.2.1 контракту, що згаданий вище, передача «рухомого складу потягу`орендодавцем орендатору здійснюється на станції Дніпродзержинськ Придніпровської залізниці України, що оформлюється сторонами актами прийому-передачі

Відповідно до п.4.1 згаданого контракту плата за оренду «рухомого складу потягу`встановлюється в розмірі 9,00 дол.США по курсу НБУ на момент підписання договору за один напіввагон за 1 добу без ПДВ.

Відповідно до п.3.6 контракту за 3 (три) місяця до настання проведення планових видів ремонту Орендатор інформує Орендодавця про час, місце та вартість проведення ремонтних робіт «Рухомого складу потягу`для їх узгодження. Орендодавець на протязі 10 днів з моменту отримання пропозиції по проведенню ремонтів від Орендатора, узгоджує дану пропозицію та повідомляє про своє рішення. Узгодження Сторонами умов проведення ремонтів оформляється додатковою угодою до Договору. При цьому витрати понесені Орендатором у зв`язку з необхідністю проведення планових видів ремонту «Рухомого складу потягу», в тому числі ПДВ, погашаються Орендатором шляхом зменшення орендної плати за відповідний період. Сума, на яку може зменшуватись орендна плата, не може перевищувати 50% від суми, вказаної Орендодавцем в інвойсі за орендну плату та акті виконаних робіт за відповідний період до повного погашення вартості ремонту.

У розумінні Закону України "Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності" товарообмінна (бартерна) операція у галузі зовнішньоекономічної діяльності - це один з видів експортно-імпортних операцій, оформлених бартерним договором або договором із змішаною формою оплати, яким часткова оплата експортних (імпортних) поставок передбачена в натуральній формі, між суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності України та іноземним суб`єктом господарської діяльності, що передбачає збалансований за вартістю обмін товарами, роботами, послугами у будь-якому поєднанні, не опосередкований рухом коштів у готівковій або безготівковій формі, з обов`язковим вираженням в іноземній валюті, віднесеній Національним банком України до першої групи Класифікатора іноземних валют.

В даному випадку виконання бартерної частини контракту починається з моменту підписання акта виконаних робіт. Проведення вказаної товарообмінної (бартерної) операції обумовлено п 3.6 та п.4.1 даного контракту (послуги які надає нерезидент по здачі в оренду вагонів, зменшення орендної плати за рахунок ремонту вагонів ТОВ «Інвестиційна транспортна компанія»), який підписаний обома сторонами.

Згідно п.4 ст. 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності» №351-ХГУвід 23 грудня 1998р. «Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності України, які здійснили експорт або імпорт робіт, послуг за бартерним договором, зобов`язані протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт чи надання послуг, повідомити органи державної митної служби України (якщо імпортуються або експортуються за даним договором товари) або органи державної податкової служби України (якщо імпортуються або експортуються за даним договором роботи чи послуги) про факт здійснення експорту товарів (робіт, послуг). Неподання або несвоєчасне подання такої інформації тягне за собою нарахування пені у розмірі одного відсотка вартості експортованих товарів (робіт, послуг) за кожний день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати вартості експортованих товарів (робіт, послуг).»

Таким чином, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що підприємство зобов`язане повідомити органи державної податкової служби України протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт чи надання послуг.

Позивачем на виконання п.4 ст. 3 Закону №351 до ДПІ у Солом`янському районі м. Києва подавались повідомлення про здійснення бартерних операцій, в тому числі з порушенням законодавчо встановлених термінів.

Фактом підтвердження отримання (надання) послуг є акти виконаних робіт в якому відображено імпорт послуг з оренди напіввагонів, зменшення орендної плати ТОВ «ІТК`за відповідний період на суму проведення планових видів ремонту «Рухомого складу потягу», та визначено суму коштів до сплати нерезиденту.

Згідно даних актів зменшено орендну плату за відповідний період на суму проведення планових видів ремонту «Рухомого складу потягу»- 42735,60 грн.

Залишок несплаченої орендної плати, яка підлягає сплаті, перераховано з валютного рахунку ТОВ «Інвестиційна транспортна компанія», яка згідно банківських виписок складає 41311,08 грн.

Вищезазначені операції в бухгалтерському обліку підприємства по зменшенню за відповідний період на суму проведення планових видів ремонту «рухомого складу потягу`відображались як отриманий дохід від реалізації послуг по ремонту вагонів по рахунку 632: (Дт 632 Кт 703) відповідно по актам 30.11.07р. на суму 5756,40 дол.США (29069,82 гри.), 31.12.07р. на суму 7560,00 дол.США (38178,00 грн.) в четвертому кварталі 2007р., 31.01.08р. на суму 13759,20 дол.США (69483,96 грн.), 29.02.08р. на суму 15660,00 дол.США (79083,00 грн.) в першому кварталі 2008р., тобто по факту надання послуг. Оплата за послуги також здійснювалась по факту отримання (надання) послуг, згідно актів виконаних робіт.

Послуги по ремонту «рухомого складу потягу`по даним актам виконаних робіт,

були надані в погашення боргу за надані нерезидентом послуги по оренді вагонів згідно

контракту №05А від 08.11.2007р., що передбачено п 3.6 даного контракту. Проведення

бартерних операцій здійснювались без порушень строків, встановлених ст.2 Закону №351, що підтверджено актами виконаних робіт та не заперечувалось відповідачем.

Згідно п.4 ст. 3 Закону №351 суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності України, які здійснили експорт або імпорт робіт, послуг за бартерним договором, зобов`язані протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт чи надання послуг, повідомити органи державної митної служби України (якщо імпортуються або експортуються за даним договором товари) або органи державної податкової служби України (якщо імпортуються або експортуються за даним договором роботи чи послуги) про факт здійснення експорту товарів (робіт, послуг)».

На виконання Наказу Державної податкової адміністрації України від 26 серпня 2003 року N 404 «Про затвердження Порядку повідомлення органів державної податкової служби суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності про здійснення товарообмінних операцій на виконання частини 4 статті 3 Закону України "Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності" підприємством до ДПІ подано повідомлення про здійснення бартерної операції вхідний в ДПІ № 6767 згідно акту від 29.02.2008 р б/н на суму 42735,60 дол. США, однак до перевірки зазначений акт виконаних робіт не надано, як з`ясувалось в ході оформлення результатів перевірки, підприємство операції за період з 30.11.08 по 29.02.08р. об`єднало в одну суму та повідомило ДПІ одним бартерним повідомленням, що суперечить діючим нормам законодавства України.

В порушення п.4 ст. З Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності»№351-XIV від 23 грудня 1998р. ТОВ «ІТК`невчасно подано повідомлення про здійснення бартерних операцій в ДПІ Солом`янського району м. Києва, зокрема по актам виконаних робіт: 30.11.07р. на суму 5756,40 дол.США, 31.12.07р. на суму 7560,00 дол.США, 31.01.08р. на суму 13759,20 дол.США, 29.02.08р. на суму 15660,00 дол.США.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності`передбачено, що неподання або несвоєчасне подання такої інформації тягне за собою нарахування пені у розмірі одного відсотка вартості експортованих товарів (робіт, послуг) за кожний день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати вартості експортованих товарів (робіт, послуг).

До перевірки підприємством надано письмове пояснення від 27.04.09р. №10516/10, відповідно до якого підприємство стверджує, що про здійснення бартерних операцій за зазначеними актами виконаних робіт ДПІ повідомлено 07.03.2008р., посилаючись на те, що зазначені акти виконаних робіт були отримані від нерезидента 05.03.08р.

Виконання бартерної частини контракту починається з моменту підписання актів виконаних робіт по наданим послугам, в даному випадку на актах виконаних робіт зазначені дати: 30.11.2007 на суму 5756,40 дол.США, 31.12.2007 на суму 7560,00 дол.США, 31.01.2008 на суму 13759,20 дол.США, 29.02.2008 на суму 15660,00 дол.США. Дані акти підписані директором підприємства, завірені печаткою підприємства, будь-які інші дати на актах відсутні.

Позивач стверджує, що дані операції є взаємозаліком зустрічних однорідних вимог, однак жодні документи, які б підтверджували взаємозалік по зазначеним операціям до перевірки підприємством не надавались. Також, слід зазначити, що дану операцію неможливо визнати взаємозаліком зустрічних однорідних вимог з огляду на те, що дані зобов`язання які виникли у ТОВ «Інвестиційна транспортна компанія`з нерезидентом в жодному разі не є однорідними, так як нерезидент повинен надавати Позивачу послуги з оренди «рухомого складу», а Позивач в свою чергу сплатити кошти за отримані послуги, та ще й частково розраховується за оренду «рухомого складу`ремонтом напіввагонів.

Щодо посилання позивача на закінчення строку застосування відповідачем адміністративно -господарських санкцій, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідації його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Пеня за порушення ст. 3 Закону України «Про регулювання товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності`підпадає під законодавче визначення адміністративно-господарської санкції та є такою санкцією за своєю юридичною сутністю.

Згідно ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Адміністративно-господарські санкції загалом і пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, зокрема, є конфіскаційними.

Щодо посилання податкового органу на норми Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р., зокрема щодо поширення положень цього Закону на порядок нарахування і сплати штрафних санкцій і пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Аналіз норм Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`дають підстави для висновку, що вони за своїм регулятивним механізмом не можуть бути застосовані для регулювання порядку нарахування зазначених штрафних санкцій чи пені.

Строк давності, встановлений п.п. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», не може бути застосований при нарахуванні санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки початок його перебігу не пов`язаний з граничним строком подання податкової декларації або днем її фактичного подання, так як сума пені не є сумою податкового зобов`язання.

Зазначене також підтверджується практикою розгляду адміністративних справ судовою палатою в адміністративний справах Верховного суду України з цього приводу.

Як свідчать матеріали справи, час вчинення позивачем правопорушення збігається з моментом підписання актів виконаних робіт, а саме: 30.11.2007р, 31.12.2007р, 31.01.2008р., 29.02.2008р., а штрафні (фінансові) санкції (пеня у сфері ЗЕД) застосовані рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 29.05.2009р., тобто з пропущенням строків, установлених статтею 250 Господарського кодексу України.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №000652202/0 від 29.05.2009р. винесеного ДПІ у Солом`янському районі м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна транспортна компанія» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 69-71, 94, 97, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 29.05.2009р. ДПІ у Солом`янському районі м. Києва.

3. Судові витрати у розмірі 3,40 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна транспортна компанія» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Київському апеляційному адміністративному суду через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Григорович П.О.