Справа № 520/3067/2020
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 р.Справа № 520/3067/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник апелянта Могильова І.А.

представник відповідача Виноградов В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Адвокатського бюро "Ірини Могильової" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3067/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнеліус Україна"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корнеліус Україна" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило суд:

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області сформувати електронний висновок про повернення ТОВ "Корнеліус Україна" надміру сплаченого податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у сумі 1111269,00 грн. та надіслати в автоматичному режимі до Головного управління Державної казначейської служби в Харківській області для виконання шляхом повернення коштів з відповідного бюджету.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 позов задоволено.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнеліус Україна" витрати зі сплати судового збору у розмірі 16669 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 04 коп.

Адвокатське бюро «Ірини Могильової» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій заявник просив замінити стягувача, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнеліус Україна» () на Адвокатське бюро «Ірини Могильової» () у виконавчому провадження з виконання додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/3067/2020 від 19.01.2021 р. та замінити боржника, а саме Головне управління ДПС у Харківській області () на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу (код ЄДРПО 43983495).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року заяву про заміну стягувача та боржника у виконавчому провадженні залишено без задоволення.

Адвокатське бюро «Ірини Могильової», не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та задовольнити заяву, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник апелянта, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про заміну стягувача та боржника, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, наполягаючи на законності та обгрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 24.02.2021 між ТОВ «Корнеліус Україна» в особі ліквідатора Могильової І.А. та адвокатським бюро «Ірини Могильової» в особі Орлової А.О. було укладено договір №24/02, відповідно до пункту 1 якого у зв`язку з перебуванням первісного кредитора в стані припинення, а також у зв`язку з наявністю заборгованості первісного кредитора перед новим кредитором за договором №17/06/19 від 17.06.2019 про надання правової допомоги, сторони домовилися про таке: первісний кредитор передає належне йому право вимоги стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 16669 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 04 коп., що виникли у зв`язку з винесенням додаткового судового рішення по справі №520/3067/2020, а новий кредитор приймає такі права вимоги.

Згідно п.1.2 вказаного договору, на підставі цього договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора у відносинах, що виникли у зв`язку з винесенням додаткового судового рішення по справі №520/3067/2020 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області витрат зі сплати судового збору у розмірі 16669 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 04 коп.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що оскільки Адвокатське бюро "Ірини Могильової" не є правонаступником позивача - ТОВ "Корнеліус Україна", тому у розумінні ч.1 ст.379 КАС України Адвокатське бюро "Ірини Могильової" є не заінтересованою особою у справі №520/3067/2020.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як встановлено ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Приписами статті 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч.1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва і можливе на будь-якій стадії процесу.

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1, 2 ст. 379 КАС України за заявою державного виконавця, сторони виконавчого провадження, а також заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник (новий кредитор), що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 зазначив, що виходячи із цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Суд зазначає, що подана заява про заміну сторони виконавчого провадження стосується вирішення питання в порядку виконання рішення адміністративного суду щодо стягнення витрат зі сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За правилами ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

По своїй суті заміна кредитора внаслідок відступлення права вимоги має місце в зобов`язанні, яке виникає на підставі ст. 11 ЦК України. Така заміна кредитора відбувається у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Суд наголошує на тому, що спірні правовідносини у даній справі, які виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корнеліус Україна» та Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області не є зобов`язанням у розумінні положень вищезазначеної норми права.

Також колегія суддів зазначає, що правовідносини з приводу справляння судового збору унормовані приписами Закону України "Про судовий збір" та за своєю правовою природою є публічно-адміністративними (а не господарськими чи цивільними), виникають між конкретним учасником справи та державою Україна в особі органів системи Державної казначейської служби України (як отримувачів коштів).

Тобто, ці відносини не передбачають правових підстав для передачі права вимоги на повернення судового збору у порядку цивільного правочину чи господарського договору іншій особі, ніж платник.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви Адвокатського бюро «Ірини Могильової» про заміну сторони виконавчого провадження.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про залишення заяви без задоволення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адвокатського бюро "Ірини Могильової" залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 по справі № 520/3067/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 05.07.2021 року