Справа № 607/14890/20
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 Справа №607/14890/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дуди О.О.

за участю секретаря Кривінської Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ходкевич Олександр Олександрович, до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів Василя Михайловича, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ходкевич О.О., звернувся до суду із позовом до відповідачів головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів Василя Михайловича, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі серії ТЕ №007091 від 20.08.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

За інформацією з повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності та постанови про накладення адміністративного стягнення, 05 серпня 2020 року об 11 год. 07 хв. на вул. Грушевського - вул. Словацького водій ОСОБА_1 транспортним засобом марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР України, та створив перешкоду дорожньому руху.

Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за означене порушення правил зупинки транспортних засобів прийнята незаконно, а тому вона підлягає скасуванню із закриттям провадження у відповідній справі про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

У частині третій статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно- рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (надалі за текстом - Закон № 3353-ХІІ) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону №3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (далі у тексті - ПДР).

Пунктом 15.9 «ґ» ПДР передбачено, що забороняється зупинка на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відтак за ч. 3 ст. 122 КУпАП настає адміністративна відповідальність, серед іншого, за порушення правил зупинки, яким є, зокрема, порушення заборони зупинки на перехресті (п. 15.9 «ґ» ПДР), якщо це створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

За обставин справи, 05 серпня 2020 року приблизно o 11 год. 05 хв. ОСОБА_1 власним транспортним засобом: легковим автомобілем марки Mercedes-Benz, модель GLS 400, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив короткочасну зупинку на розі вулиць М. Грушевського та Ю. Словацького у місці повороту з однієї вулиці на іншу, а саме навпроти Тернопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4. При цьому позивачем автомобіль був припаркований так, що він знаходився з правого боку проїзної частини дороги, що пролягає з вулиці М. Грушевського до вулиці Ю. Словацького.

Разом з тим місце, в якому означена дорога робить поворот з вулиці М. Грушевського на вулицю Ю. Словацького і де позивач зупинив транспортний засіб, не є перехрестям доріг у значенні, встановленому правилами дорожнього руху. Адже ділянка вулиці М. Грушевського, яка простягається від місця прилягання до неї вулиці Ю. Словацького аж до бульвару Тараса Шевченка не вважається дорогою, а є виїздом на прилеглу територію.

Наведене, між іншим, підтверджується розташованими на дорозі у місці її повертання з вулиці М. Грушевського на вулицю Ю. Словацького засобами регулювання дорожнього руху (світлофорами, дорожніми знаками, дорожньою розміткою).

Так, світлофори з обох сторін проїзної частини дороги по вулиці М. Грушевського розміщені тільки до місця, з якого дорога здійснює поворот на вулицю Ю. Словацького. Тоді як від цього повороту до бульвару Тараса Шевченка на ділянці вулиці М. Грушевського відсутні жодні світлофори.

Крім цього частина вулиці М. Грушевського від її повороту на вулицю Ю. Словацького аж до бульвару Тараса Шевченка також вільна від будь-яких дорожніх знаків та дорожньої розмітки, характерних для нерегульованих перехресть.

Водночас в умовах регульованого або нерегульованого перехрестя світлофори, дорожні знаки та дорожня розмітка мали б розташовуватися у всіх напрямках руху транспортних засобів по дорогах, що утворюють відповідне перехрестя.

Отже, ділянка вулиці М. Грушевського, що знаходиться від того місця, де ця вулиця здійснює поворот на вулицю Ю. Словацького, і до самого бульвару Тараса Шевченка, не має визначатися як дорога, а повинна розглядатися як виїзд на прилеглу територію.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Згідно з положеннями пункту 16.1 ПДР перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

Таким чином, перехрестям в межах населеного пункту є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, в якому регулювання руху транспорту у кожному напрямку його руху по кожній з доріг здійснюється за допомогою засобів регулювання дорожнього руху, зокрема світлофорів, дорожніх знаків та дорожньої розмітки.

Натомість не може вважатися перехрестям те місце, в якому до дороги однієї вулиці чи дороги кількох вулиць прилягає певний виїзд з прилеглої території, незважаючи на те, що цей виїзд є продовженням однієї з вулиць відповідної дороги, що, у свою чергу, обумовлює відсутність на такому виїзді засобів регулювання дорожнього руху, характерних для регульованих (нерегульованих) перехресть.

Відтак місце, в якому інспектором з паркування Хомів В.М. зафіксовано зупинку транспортного засобу позивача, не слід ототожнювати з перехрестям, оскільки таке місце є виїздом з прилеглої території, який охоплює ділянку вулиці М. Грушевського від краю її повороту на вулицю Ю. Словацького в напрямку бульвару Тараса Шевченка.

При цьому на зазначеній ділянці вулиці М. Грушевського не встановлено жодних засобів, які б регулювали навіть рух пішоходів через цю ділянку (пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та дорожньої розмітки), а при виїзді з такої ділянки вулиці відсутні будь-які засоби регулювання дорожнього руху, які б за правилами визначали виїзд на перехрестя, передусім світлофори та дорожні знаки пріоритету.

Крім того при заїзді на вказану ділянку вулиці М. Грушевського з правого боку в напрямку бульвару Т. Шевченка розміщено дорожній заборонний знак 3.21 «В`їзд заборонено», що аж ніяк не може свідчити про те, що відповідна частина вулиці є дорогою.

Виходячи з викладеного, без сумніву, можна стверджувати, що місце, де 05 серпня 2020 року близько об 11 год. 07 хв. зафіксовано в режимі фотозйомки зупинку належного позивачеві легкового автомобіля марки Mercedes-Benz, модель GLS 400, державний номерний знак НОМЕР_2 , незважаючи на візуальну схожість означеного місця з перехрестям, не визначається останнім, оскільки воно не є перехрещенням, приляганням або розгалуженням доріг на одному рівні.

Отже, як повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, так і постанова про накладення адміністративного стягнення, що оформлені головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М., не розкривають об`єктивної сторони правопорушення, що пов`язане з порушенням правил зупинки транспортних засобів. Адже дії ОСОБА_1 у жодному разі не мають кваліфікуватися як порушення заборони зупинки на перехрестях (п. 15.9 «г» ПДР).

Поряд з тим при накладенні адміністративного стягнення на позивача в його діях не встановлено інших порушень вимог щодо заборони зупинки транспортних засобів, зокрема, заборони зупинки на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі (п. 15.9 «ґ» ПДР), або заборони зупинки ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду (п. 15.9 «и» ПДР).

Також, щоб порушення правил зупинки транспортних засобів підлягало кваліфікації за ч. 3 ст. 122 КУпАП, окрім правильного визначення порушення вимог ПДР, має бути ще й обґрунтовано, в чому полягали перешкоди дорожньому руху або загроза безпеці руху, спричинені відповідним порушенням правил зупинки транспортних засобів.

Відтак для притягнення до адміністративної відповідальності з наведених підстав необхідно встановити у діях особи склад адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону. У цьому зв`язку створення перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху є обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки (частина третя статті 122 КУпАП).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Згідно з положеннями частин першої - третьої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З наведеного вбачається, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Водночас оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, що унеможливлює віднесення його до порушень правил зупинки, то створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Отже, в цій постанові, а саме в описі обставин та суті адміністративного правопорушення відсутня об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, що свідчить про протиправність такої.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частин другої і третьої статті 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже органи (посадові особи), наділені повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому обов`язок (тягар) доказування у спорі покладається на відповідачів як суб`єктів владних повноважень, які повинні надати докази, котрі свідчили б про законність прийнятого рішення, а саме щодо винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства.

Отже, не погоджуючись із оскаржуваним рішенням інспектора з паркування у зв`язку з невідповідністю висновків останнього фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням ним норм матеріального права, позивач вважає за необхідне захистити в суді порушені таким рішенням його права шляхом поновлення цих прав у спосіб скасування відповідної постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, що по суті складає одну позовну вимогу.

Норми КАС України надають можливість оскаржувати рішення, дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень - органів державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ураховуючи те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята інспектором з паркування Хомів В.М. на підставі статті 219 КУпАП від імені управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради як відповідного уповноваженого виконавчого органу міської ради, відповідачами у справі щодо оскарження вказаної постанови позивач визначає як інспектора з паркування, яким безпосередньо винесено спірне рішення, так і виконавчий орган міської ради, від імені якого згідно із законом прийняте таке рішення.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ № 007091 від 20 серпня 2020 року, винесену головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М., за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Закрити відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала поданий відзив на позовну заяву. Вважає, що працівниками Управління патрульної поліції у Тернопільській області обґрунтовано складено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до наступного висновку.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ТЕ №007091 від 20.08.2020 року, вбачається, що 05 серпня 2020 року об 11 год. 07 хв. на вул. Грушевського - вул. Словацького водій ОСОБА_1 транспортним засобом марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зупинку на перехресті та створив перешкоду дорожньому руху, чим порушив п.15.9 "ґ" ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.15.9 "ґ" ПДР України, зупинка забороняється: ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, позивач вказує, що місце, в якому інспектором з паркування Хомів В.М. зафіксовано зупинку транспортного засобу позивача, не слід ототожнювати з перехрестям, оскільки таке місце є виїздом з прилеглої території, який охоплює ділянку вулиці М. Грушевського від краю її повороту на вулицю Ю. Словацького в напрямку бульвару Тараса Шевченка.

Згідно п.1.10 ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не з`ясовано відомості щодо організації дорожнього руху по вул. Грушевського-вул.Словацького у м.Тернополі, які мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, згідно листа УПП в Тернопільській області від 29.10.2020 №7205/41/33/03-2020, звернення щодо надання належним чином завіреної копії схеми організації дорожнього руху вул. М.Грушевського від перехрестя з вул. Ю.Словацького до перехрестя з бульваром Т.Шевченка в м. Тернополі, розглянуте в межах компетенції. Слід зазначити, що в управлінні патрульної поліції в Тернопільській області відсутня схема організації дорожнього руху вищевказаної ділянки вул. Грушевського в м.Тернополі. Для отримання інформації щодо схем організації дорожнього руху вуличної мережі м.Тернополя необхідно звернутися до відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради балансоутримувача вуличної мережі м.Тернополя. Відповідно до листа відділу технічного нагляду виконавчого комітету Тернопільської міської ради №15 від 20.01.2021 року, у відділі технічного нагляду схема організації дорожнього руху вул. М.Грушевського-Словацького, відсутня, така інформація може знаходитись у ТОВ «НТ Дорбудпроект», як розробника схем організації дорожнього руху вулиць міста.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п.2 ч.1 ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

З врахуванням наведеного, слід скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ №007091 від 20.08.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., а справу направити на новий розгляд.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5,77, 99, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст.ст. 33, 85, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ходкевич Олександр Олександрович, до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів Василя Михайловича, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ №007091 від 20.08.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Головуючий Дуда О.О.