Справа № 440/607/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 р.Справа № 440/607/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача Дашко М.В.

представника відповідача Лазурович С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2021, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 22.03.21 по справі № 440/607/21

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі по тексту відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 01.10.2020 року № 85/16-31-04-19-10.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014; ) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 01.10.2020 року № 85/16-31-04-19-10.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014; ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. ( дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року, в позові відмовити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Протокольною ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 року замінено відповідача у справі з Головного управління ДПС у Полтавській області () на Головне управління ДПС у Полтавській області ().

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перебував на спрощеній системі оподаткування за умови сплати 5 відсотків від отриманих доходів платника податків 3 групи.

01.10.2020 року Головне управління ДПС у Полтавській області прийняло рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 01.10.2020 року № 85/16-31-04-19-10, у зв`язку з наявністю податкового боргу платника на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (2, 3 квартали 2020 року) в сумі 1640,30 грн.

Не погодившись з рішенням про анулювання реєстрації платника єдиного податку, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження у справі є рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 01.10.2020 року № 85/16-31-04-19-10.

Підставою для анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку за висновками контролюючого органу є наявність у позивача податкового боргу протягом двох послідовних кварталів (2, 3 квартали 2020 року) в сумі 1640,30 грн.

Колегія суддів з такими висновками відповідача не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до п. 291.4 ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 7000000 гривень.

Відповідно до п. 294.1 ст. 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (п. 294.2 ст.294 ПК України).

Пунктом 296.3 статті 296 ПК України передбачено, що платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Відповідно до пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно з абз. 8 пп. 298.2.3. п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно з пунктом 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2.

Положеннями п. 299.11 ст. 299 ПК України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Враховуючи наведені положення ПК України колегія суддів зазначає, що реєстрація платником єдиного податку може бути анульована за рішенням контролюючого органу у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

З матеріалів справи слідує, що позивач протягом 2 та 3 кварталу 2020 року своєчасно та у повному обсязі сплачував податкові зобов`язання з єдиного податку до місцевого бюджету. Однак, у платіжних дорученнях про перерахування коштів позивачем помилково було вказано розрахунковий рахунок, який призначений для сплати єдиного соціального внеску, а не єдиного податку.

За висновками контролюючого органу перерахування позивачем коштів на рахунок не призначений для сплати єдиного податку призвело до виникнення податкового боргу в розмірі - 1640,30 грн.

Проте, колегія суддів зазначає, що сплата коштів до відповідного бюджету (місцевого бюджету) за податковими зобов`язаннями здійснена своєчасно, оскільки кошти (єдиний податок з фізичних осіб), хоча і не були перераховані на рахунок в органи казначейства відкритий для сплати єдиного податку до бюджету, проте помилкове зазначення іншого рахунку не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок, та як наслідок, до відповідного місцевого бюджету. Тому сплата коштів на помилковий казначейський рахунок не може вважатися підставою для висновку про несплату позивачем податкового зобов`язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15 травня 2018 року по справі №813/676/17.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що зарахування єдиного податку на інший розрахунковий рахунок ніж визначений для сплати єдиного податку свідчить про несплату платником єдиного податку колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно з ч.4 ст. ст. 43 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок (ч.5 ст. 43 Бюджетного кодексу України).

З аналізу норм Бюджетного кодексу слідує, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Згідно Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26 червня 2002 року № 122 (далі положення №122)- єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП).

Пунктом 2.1 Положення №122 встановлено, що ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Отже, зі змісту Положення №122 слідує, що всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі) зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок-єдиний казначейський рахунок.

Колегія суддів зазначає, що оскільки єдиний податок сплачується на єдиний казначейський рахунок, то перерахування таких коштів із помилковим зазначенням коду бюджетної класифікації не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату єдиного податку у визначений ПК України строк.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті оскарженого рішення не врахував фактичних обставин справи, а тому рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 01.10.2020 року №85/16-31-04-19-10 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 по справі № 440/607/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 02.07.2021 року