Справа № 160/851/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року Справа № 160/851/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняШевченко І.Є.
позивача представника відповідача ОСОБА_1 Кобзистої А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одинадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпропетровська обласна прокуратура про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому, з урахуванням уточненого позову, поданого 05.02.2021 року, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Одинадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про неуспішне проходження прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_1 атестації за результатами співбесіди.
В обґрунтування правової позиції позивач зазначає про правильність виконання практичного завдання та про повноту і об`єктивність наданих відповідей на питання, які цікавили членів кадрової комісії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. Також, цією ухвалою суду залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Одинадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) та Дніпропетровську обласну прокуратуру.
19.03.2021 року засобами поштового зв`язку до суду від Офісу Генерального прокурора надійшов відзив на позов в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає про те, що суд не наділений повноваженнями здійснювати переоцінку щодо дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності, а також рівня професійної компетенції прокурора, та, відповідно, встановлювати відповідність прокурора цим вимогам, оскільки такі дискреційні повноваження мають виключно члени кадрової комісії. Також відповідач зазначає про дотримання комісією стандарту вмотивованості рішення при прийнятті рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.
29.03.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 08.04.2021 року залучено Одинадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) другим відповідачем, виключивши із складу третіх осіб.
13.05.2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмета позову шляхом його доповнення та доповнення позовних вимог.
Ухвалою суду від 13.05.2021 року заяву позивача про зміну предмету позову шляхом його доповнення та доповнення позовних вимог було повернуто заявнику без розгляду.
Ухвалою суду від 13.05.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач та представник відповідача і третьої особи підтримали свої правові позиції в повному обсязі.
Другий відповідач Одинадцята кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), явку свого представника в судове засідання не забезпечив , заяв по суті справи до суду не надав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача і третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -
Наказом Генерального прокурора України №206к від 04.10.2019р. ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області з 08.10.2019р.
Наказом Прокуратури Дніпропетровської області від 04.05.2020р. ОСОБА_1 призначено на тимчасово вакантну осаду прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області на час відпустки для догляду за дитиною основного працівника, звільнивши з посади прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.
Наказом Офісу Генерального прокурора №543 від 17 листопада 2020 року "Про створення одинадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)", з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) було створено одинадцяту кадрову комісію обласних прокуратур.
Згідно протоколу №11 засідання одинадцятої кадрової комісії від 17.12.2020р., на засіданні членами комісії досліджено та обговорено матеріали атестації прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Куріленка С.О. і виконане ним практичне завдання, а також отримано пояснення по суті заданих членами комісії питань, та вирішено, враховуючи результати проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетенції, професійної етики та доброчесності, ухвали рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації (Додаток №2).
Згідно Рішення №5 про неуспішне проходження прокурорами атестації (Додаток 2 до Протоколу №11 від 17.12.2020) від 17.12.2020р., одинадцята кадрова комісія ухвалила рішення про неуспішне проходження атестації прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 .
Вказане рішення мотивоване тим, що комісія з`ясувала обставини, які свідчать про невідповідність прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Куріленка С.О. вимогам професійної компетенції, етики та доброчесності, зокрема:
недостатній рівень володіння прокурором практичними уміннями та навичками, внаслідок чого, всі відповіді на запитання практичного завдання надані прокурором містять є невірними. Рівень професійної компетенції недопустимо низький як для прокурора - не зміг надати відповіді на питання щодо норм Конституції України та Закону України «Про прокуратуру», і це не дивлячись на тривалий термін роботи в правоохоронних органах;
низький рівень професійної етики прокурора, зумовлений недостатніми професійними знаннями, недостатньо фаховим орієнтуванням у чинному законодавстві, низьким рівнем компетентності та професіоналізму, що не сприяє формуванню довіри до прокуратури.
Згідно протоколу №25 засідання одинадцятої кадрової комісії від 17.03.2021р., на засіданні членами комісії вирішено внести зміни до протоколу засідання одинадцятої кадрової комісії №11 від 17.12.2020 та додатку №2 до цього протоколу, а саме до рішення №5 від 17.12.2020 про неуспішне проходження атестації, в частині назви посади ОСОБА_1 , виклавши їх в наступній редакції, зокрема:
«У зв`язку з викладеним, керуючись пунктами 11-16 розділу IV Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221, одинадцята кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації прокурор Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_1 . (Рішення №5 від 17.12.2020 про неуспішне проходження атестації).
Не погодившись із Рішенням №5 про неуспішне проходження прокурорами атестації від 17.12.2020р., позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-IX від 19.09.2019, яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, набрав чинності 25.09.2019.
Пунктом 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX визначено, що до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.
Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором.
Пунктом 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2010 року № 1697.
За правилами пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Згідно з пунктами 10-14 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.
Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора.
Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Атестація може включати інші етапи, не проходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.
Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.
Пунктом 16 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX передбачено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
У свою чергу, відповідно до пункту 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.
Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.
Згідно з пунктом 18 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» цього ж Закону у разі успішного проходження атестації прокурор за умови наявності вакансії та за його згодою може бути переведений Генеральним прокурором на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, а керівником обласної прокуратури - на посаду прокурора у відповідній обласній прокуратурі та в окружній прокуратурі, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури. При цьому переведення прокурора може бути здійснено в орган прокуратури, що є рівнозначним, вищим або нижчим щодо органу прокуратури, в якому він обіймав посаду прокурора на день набрання чинності цим Законом, з урахуванням вимог щодо стажу роботи в галузі права, визначених у статті 27 Закону України "Про прокуратуру". При переведенні на посаду прокурора окружної прокуратури вимоги щодо стажу, передбачені частиною першою статті 27 Закону України "Про прокуратуру", не поширюються на прокурорів військових прокуратур, які успішно пройшли атестацію.
Згідно з пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.
Порядок проходження прокурорами атестації затверджено наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221.
Відповідно до пунктів 9 та 10 розділу І Порядку № 221, атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.
Заява, вказана у пункті 9 розділу I цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Особа, яку за рішенням суду поновлено на посаді прокурора або слідчого прокуратури після 15 жовтня 2019 року, подає таку заяву Генеральному прокурору упродовж 5 днів після видання керівником органу прокуратури наказу про її поновлення на посаді. Заява підписується прокурором особисто.
Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку предметом атестації є оцінка:
1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок);
2) професійної етики та доброчесності прокурора.
Згідно з пунктом 6 розділу І цього Порядку атестація включає такі етапи:
1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;
2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Пунктом 7 розділу І Порядку № 221 проходження прокурорами атестації визначено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.
Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:
1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;
2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.
Згідно з пунктом 13 розділу І Порядку № 221 проходження прокурорами атестації перебіг всіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.
Відповідно до розділу IV. «Проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора» Порядку № 221 у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до співбесіди.
Кадрова комісія формує графік проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Графік проведення співбесід оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за 5 календарних днів до проведення співбесіди. У графіку зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові прокурора, номер службового посвідчення, інформація про дату, час та місце проведення співбесіди. Прокурор вважається повідомленим про дату, час та місце проведення співбесіди з моменту оприлюднення графіка проведення співбесід на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
До початку співбесіди прокурор виконує практичне завдання з метою встановлення комісією його рівня володіння практичними уміннями та навичками.
Кадрові комісії можуть використовувати декілька варіантів практичних завдань. Перелік варіантів практичних завдань затверджується Генеральним прокурором, а зразок практичного завдання оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) в день першого оприлюднення графіка проведення співбесід.
Для виконанням практичного завдання прокурору видається чистий аркуш (аркуші) паперу з відміткою комісії. Комісія, у разі наявності технічної можливості, може забезпечити виконання прокурорами практичного завдання за допомогою комп`ютерної техніки.
Перед початком виконання практичного завдання член комісії в присутності інших членів комісії надає прокурорам, які будуть виконувати практичне завдання, письмово викладені умови практичного завдання. Фотографування або винесення письмово викладених умов практичного завдання за межі приміщення, у якому відбувається виконання практичного завдання, забороняється.
Якщо практичне завдання передбачає застосування норм законодавства, то прокурорам дозволяється користуватися паперовими текстами норм відповідних законодавчих актів. Комісія не зобов`язана надавати прокурорам тексти норм законодавчих актів.
На виконання практичного завдання прокурору надається 45 хвилин. Виконання практичного завдання після завершення наданого часу забороняється. Після виконання завдання прокурор здає комісії написане ним вирішення завдання на аркуші (аркушах) з відміткою комісії.
Співбесіда проводиться кадровою комісією з прокурором державною мовою в усній формі. Співбесіда з прокурором може бути проведена в один день із виконанням ним практичного завдання.
Для проведення співбесіди кадрова комісія вправі отримувати в усіх органах прокуратури, у Раді прокурорів України, секретаріаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентстві з питань запобігання корупції, інших органах державної влади будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора, в тому числі про:
1) кількість дисциплінарних проваджень щодо прокурора у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та їх результати;
2) кількість скарг, які надходили на дії прокурора до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Ради прокурорів України, з коротким описом суті скарг;
3) дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності: а) відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих прокурором відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності прокурора вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки прокурора вимогам професійної етики; г) матеріали таємної перевірки доброчесності прокурора;
4) інформацію про зайняття прокурором адміністративних посад в органах прокуратури з копіями відповідних рішень.
Фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування мають право подавати до відповідної кадрової комісії відомості, у тому числі на визначену кадровою комісією електронну пошту, які можуть свідчити про невідповідність прокурора критеріям компетентності, професійної етики та доброчесності. Кадровою комісією під час проведення співбесіди та ухвалення рішення без додаткового офіційного підтвердження можуть братися до уваги відомості, отримані від фізичних та юридичних осіб (у тому числі анонімно).
Дослідження вказаної інформації, відомостей щодо прокурора, який проходить співбесіду (далі - матеріали атестації), здійснюється членами кадрової комісії.
Перед проведенням співбесіди члени комісії можуть надіслати на електронну пошту прокурора, яка вказана у заяві про намір пройти атестацію, повідомлення із пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації. У цьому випадку протягом трьох днів з дня отримання повідомлення, але не пізніше ніж за день до дня проведення співбесіди, прокурор може подати комісії електронною поштою письмові пояснення (у разі необхідності - скановані копії документів).
Співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження членами комісії матеріалів атестації щодо дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності, а також рівня професійної компетентності прокурора, зокрема, з огляду на результати виконаного ним практичного завдання.
Співбесіда прокурора складається з таких етапів:
1) дослідження членами комісії матеріалів атестації;
2) послідовне обговорення з прокурором матеріалів атестації, у тому числі у формі запитань та відповідей, а також обговорення питання виконаного ним практичного завдання;
Співбесіда проходить у формі засідання комісії.
Члени комісії мають право ставити запитання прокурору, з яким проводять співбесіду, щодо його професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.
Після завершення обговорення з прокурором матеріалів атестації та виконаного ним практичного завдання члени комісії без присутності прокурора, з яким проводиться співбесіда, обговорюють її результати, висловлюють пропозиції щодо рішення комісії, а також проводять відкрите голосування щодо рішення комісії стосовно прокурора, який проходить атестацію. Результати голосування вказуються у протоколі засідання.
Залежно від результатів голосування комісія ухвалює рішення про успішне проходження прокурором атестації або про неуспішне проходження прокурором атестації.
Прокурори, які проходять співбесіду, запрошуються комісією на проголошення ухваленого комісією рішення про результати їх атестації.
Результати атестації прокурорів за підсумками проведення співбесіди оприлюднюються на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 233 (далі - Порядок № 233), рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.
З аналізу наведених норм слідує, що на кадрові комісії покладено обов`язок обґрунтувати рішення про проходження або не проходження атестації прокурором в такий спосіб, щоб рішення достатнім чином містило мотиви, на яких воно базується.
Як зазначалося вище, Рішення №5 про неуспішне проходження прокурорами атестації (Додаток 2 до Протоколу №11 від 17.12.2020) від 17.12.2020р. мотивоване, зокрема, недостатнім рівнем володіння прокурором практичними уміннями та навичками, внаслідок чого, всі відповіді на запитання практичного завдання надані прокурором є невірними.
З матеріалів справи слідує, що позивачем виконувалося практичне завдання №24, яким передбачалося надання наступних відповідей за викладеними умовами задачі:
Чи буде вважатися конфіденційне співробітництво за вказаних обставин пов`язаним з розкриттям конфіденційної інформації професійного характеру?
Чи відповідають дії прокурора із залучення до конфіденційного співробітництва громадянина Р. вимогам КПК? Якщо ні то чому?
Які процесуальні перспективи результатів такого конфіденційного співробітництва?
Вказані питання передбачали надання наступних відповідей за вищевикладеною послідовністю питань (примірник яких надано Офісом Генерального прокурора до відзиву на позовну заяву):
залучення адвоката до конфіденційного співробітництва, пов`язане з розкриттям конфіденційної інформації, порушує гарантії адвокатської діяльності. В статті 22 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» міститься визначення адвокатської таємниці. Відповідно до вказаної норми: адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату про клієнта, а також питання, з яких клієнт звертався до адвоката, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності. Враховуючи, що під час описаної в задачі конфіденційної співпраці, адвокат мав озвучити відомості, які йому стали відомі від клієнта, таке конфіденційне співробітництво пов`язане з розкриттям конфіденційної інформації, а відповідно, є порушенням КПК;
Ні, не відповідає. Відповідно до вимог статті 225 КПК, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучити цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Разом з цим, ч.2 зазначеної статті забороняє залучати до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих дій адвокатів, нотаріусів, медичних працівників, священнослужителів, журналістів, якщо таке співробітництво буде пов`язане з розкриттям конфіденційної інформації професійного характеру. Ч.4 статті 11 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» має аналогічну забороную. Отже залучення прокурором до конфіденційного співробітництва адвоката не виключається, однак лише за умови, що таке співробітництво буде пов`язане з розкриттям конфіденційної інформації професійного характеру. Оскільки в цій ситуації конфіденційне співробітництво з громадянином Р. передбачало розкриття останнім конфіденційної інформації професіонального характеру, дій прокурора із залучення його до конфіденційного співробітництва протирічать вимогам закону;
Головною метою конфіденційного співробітництва є отримання доказів у процесі розслідування справи. Відповідно до статті 86 КПК, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Враховуючи, що частина 2 статті 275 КПК забороняє залучати до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих дій адвокатів, якщо таке співробітництво буде пов`язане з розкриттям конфіденційної інформації, то докази, отримані в результаті такого співробітництва, можуть бути визнанні недопустимими.
Позивачем під час виконання практичного завдання надані наступні відповіді також за вищевикладеною послідовністю питань (примірник яких надано Офісом Генерального прокурора до відзиву на позовну заяву):
відповідно до ч.1 ст.47 КПК, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого. Ч.3 ст.47 КПК захисник не має права розголошувати відомості, які стали йому відомі і становлять адвокатську таємницю. Вважаю, що розмова з суддею не буде відноситись до конфіденційної інформації професійного характеру;
відповідно до ст.275 КПК України, слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у випадках передбачених цим законом. Згідно ч.2 ст.275 КПК забороняється залучати до конфіденційного співробітництва під час проведення НСРД адвокатів, якщо таке співробітництво пов`язане з розкриттям конфіденційної інформації професійного характеру. Відповідно КПК слідчий залучає осіб до конфіденційного співробітництва;
відповідно до ч.3 ст.271 КПК під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення злочину. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використанні у кримінальному провадженні.
Аналізуючи надані позивачем відповіді, з контрольними відповідями використаними для оцінки практичного завдання, суд погоджується з позицією комісії щодо невірності всіх відповідей позивача на запитання практичного завдання, оскільки відносно першого запитання надана протилежна відповідь, по другому питанню наведені лише норми КПК України та без надання відповіді відносно умов задачі, та по третьому питанню наведені положення норми КПК України (ст.271), яка врегульовує питання контролю за вчиненням злочину, при тому, що питання стосувалося перспектив конфіденційного співробітництва, використання якого врегульовано статтею 275 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про дотримання відповідачем принципів діяльності владного суб`єкту при прийняття спірного рішення, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволені позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06.07.2021 року.

Суддя Д.В. Сидоренко