Справа № 500/773/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/773/21

02 липня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

позивача: ОСОБА_1 ;

представника позивача: Лучка Р.М.;

представника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області: Шмігельської М.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та Озернянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (надалі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Нестерівська сільська рада Зборівського району Тернопільської області про:

визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 11.02.2021 року за №19-110/14-21-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розміщена на території Нестерівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області у власність для ведення особистого селянського господарства;

зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розміщена на території Нестерівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області у власність для ведення особистого селянського господарства;

здійснити судовий контроль за виконанням рішення в даній справі шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області подати до Тернопільського окружного адміністративного суду в двотижневий строк з моменту набрання судовим рішенням у даній справі законної сили письмовий звіт про виконання рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.07.2020 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства яка розміщена на території Нестерівської сільської ради за межами населеного пункту. Листом №05386/0-1624/0/17-20 від 06.08.2020 року позивачу відмовлено, оскільки за відомостями Нестерівської сільської ради на даній земельній ділянці розміщені об`єкти комунальної власності. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року в справі №500/2577/20 зазначену відмову відповідача визнано протиправною та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства яка розміщена на території Нестерівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За результатами повторного розгляду відповідачем заяви позивача, Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області прийнято наказ від 11.02.2021 року за №19-110/14-21-СГ, яким позивачу відмовлено в наданні відповідного дозволу на розробку технічної документації із землеустрою з аналогічних підстав, що й в попередньо скасованій судом відмові та з посиланням на відомості Нестерівської сільської ради, що на даній земельній ділянці розміщені об`єкти комунальної власності. Позивач вважає такий наказ протиправним, атому звернувся до суду.

Ухвалою від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10 березня 2021 року подано до суду відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечив та пояснив, що до Нестерівської сільської ради було скеровано лист від 13.07.2020 року №18-19-0.52-4272/2-20 про надання пропозицій щодо прийняття наказу щодо відведення ділянки позивачу. У листі від 17.07.2020 року за №172 відповідача повідомлено, що земельна ділянка хоч і розміщена за межами населеного пункту, та згідно п.«б» ч.2 та ч.3 ст.83 ЗК України перебуває комунальній власності Нестерівської сільської територіальної громади, оскільки на ній розміщені об`єкти комунальної власності, а відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Ухвалою від 23 березня 2021 року, у зв`язку із тим, що Нестерівська сільська рада Зборівського району Тернопільської області увійшла до складу Озернянської територіальної громади до участі у справі, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено правонаступника - Озернянську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області.

25 березня 2021 року третьою особою подано до суду пояснення, у яких Озернянська сільська рада проти позовних вимог заперечила та пояснила, що 31 січня 2001 року сесія Нестерівської сільської ради прийняла рішення №52 «Про перенесення земельної ділянки на якій розміщенні окремі земельні частки (паї) за клопотанням зборів членів КСП «Нива». Рішення зборів прийняте у зв`язку з тим, що на земельній ділянці є майно (сад), що не підлягає паюванню і його було вирішено передати сільській раді. У тому ж році була створена комісія по прийманню-передачі майна сільській раді. Нестерівська сільська рада отримала у комунальну власність сад у 2003 році, який відноситься до майна, яке не підлягає паюванню згідно абзацу 3 п. 14 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року за № 62. Так, майно, що не підлягає паюванню, зокрема, яке неможливо виділити у натурі в рахунок майнових паїв та поділити його без ушкодження, зокрема, багаторічні насадження, які знаходяться в загальному користуванні, передаються на баланс підприємствам-правонаступникам. Якщо декілька підприємств-правонаступників користуються таким майном, то конкретні об`єкти або їх частини із складу такого майна можуть бути передані на баланс кожному із них за пропозицією комісії. Між цими підприємствами має бути укладений договір про спільне використання та утримання такого майна. Окремі об`єкти зі складу майна, яке не підлягає паюванню, можуть бути передані на баланс органу місцевого самоврядування за його згодою. Таким чином сад, який не підлягав паюванню був переданий Нестерівській сільській раді.

Ухвалою від 13 квітня 2021 року розгляд справи відкладено за клопотанням позивача.

Ухвалою від 24 квітня 2021 року та від 18 травня 2021 року розгляд справи відкладено з метою витребовування додаткових доказів.

Ухвалою від 31 травня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Ухвалою від 03 червня 2021 року задоволено клопотання представника позивача та залучено Озернянську сільську раду другим відповідачем в частині позовної вимоги про зобов`язання прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розміщена на території Нестерівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області у власність для ведення особистого селянського господарства та щодо встановлення судового контролю.

Ухвалою від 17 червня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою представників сторін.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила.

Представник Озернянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання повторно не з`явися.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області із заявою від 01.07.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Нестерівської сільської ради за межами населеного пункту. До вказаної заяви позивачем також було долучено копію паспорта, ідентифікаційного коду та викопіювання з планово-картографічних матеріалів щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

На виконання наказу Держземагентства України від 15.10.2014 №328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року», рішення колегії Держземагентства України №2/1 «Про обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», яким запроваджено з 15.10.2014 обов`язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, відповідачем було скеровано на адресу Нестерівської сільської ради лист 13.07.2020 року №18-19-0.52-4272/2-20 (разом із копіями представлених позивачем документів) для надання пропозицій стосовно прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області наказу щодо відведення ділянки позивачу.

У відповідь на вказаний лист Нестерівська сільська рада листом від 17.07.2020 №172 повідомила відповідача, що земельна ділянка хоч і розміщена за межами населеного пункту, та згідно п. «б» ч.2 та ч.3 ст.83 ЗК України перебуває у комунальній власності Нестерівської сільської територіальної громади, оскільки на ній розміщені об`єкти комунальної власності.

Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області, посилаючись на ч.7 ст.118 та ст.83, 120, 122 ЗК України, листом від 06.08.2020 року №С-5386/0-1624/0/17-20 відмовлено позивачу у задоволенні його клопотання з огляду на те, що за відомостями Нестерівської сільської ради на земельній ділянці розміщені об`єкти комунальної власності.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року в справі №500/2577/20 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розміщена на території Нестерівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, у власність для ведення особистого селянського господарства, оформлену листом №С-5386/0-1624/0/17-20 від 06.08.2020 року та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розміщена на території Нестерівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення.

Приймаючи рішення суд, серед іншого, вказав, що наданий відповідачем лист від 06.08.2020 року №С-5386/0-1624/0/17-20, в якому Головним управлінням Держгеокадастру в Тернопільській області зазначено про відмову позивачу у задоволенні його клопотання з огляду на те, що за відомостями Нестерівської сільської ради на земельній ділянці розміщені об`єкти комунальної власності, не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки. Також, ні Головним управлінням Держгеокадастру в Тернопільській області, ні Нестерівською сільською радою не надано, а судом не здобуто доказів того, що спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності сільської ради, а не у державній власності.

На виконання рішення суду відповідачем повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 та прийнято наказ від 11.02.2021 року за №19-110/14-21-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розміщена на території Нестерівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки за відомостями Нестерівської сільської ради на даній земельній ділянці розміщені об`єкти комунальної власності.

Не погодившись із цим наказом позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (ч.3 ст.22 ЗК України).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України).

Як передбачено ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст.118 ЗК України.

Згідно з ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, ч.7 ст.118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З пояснень представників відповідачів слідує, що на земельній ділянці, щодо отримання якої звернувся позивач, знаходиться сільський сад колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», яке було власником землі відповідно Державного акту на право колективної власності серії ТР № 35 від 18 вересня 1996 року.

Відповідно до проекту роздержавлення земель с/г підприємства «Нива» земельна ділянка площею 13,7 га віднесена до багаторічних насаджень.

Згідно із п. 14 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року за № 62 (чинного на час паювання КСП «Нива») окремі об`єкти зі складу майна, яке не підлягає паюванню, могли передаватися на баланс органу місцевого самоврядування за його згодою.

Оскільки сад КСП «Нива» не підлягав паюванню він був переданий на баланс Нестерівської сільської ради та, в подальшому, відповідно до акта приймання-передачі основних засобів від 09 березня 2021 року, - Озернянській сільській раді.

На час розгляду справи набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року № 1423-IX згідно із яким розділі X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено п. 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім визначених цим пунктом земель.

Таким чином, власником земельної ділянки на якій розміщено сільський сад є Озернянська територіальна громада Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно із положеннями частини другої статті 22, статті 19 ЗК України багаторічні насадження - це різновид сільськогосподарських угідь, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до п. 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 сади - упорядковані масиви зелених насаджень площею від 2 до 6 га, призначені для короткочасного відпочинку населення. За характером використання можуть бути: міські сади, сади біля видовищних споруд, сади житлових районів і мікрорайонів, міжквартальні сади та інші.

Відповідно до частини другої статті 79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться.

Згідно із частиною третьою статті 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначенню а; саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 4 цієї статті не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Враховуючи викладене, у правовідносинах, що склалися багаторічні насадження не можуть розглядатися, як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, так як є складовою частиною земельної ділянки. А оскільки земельна ділянка перебуває у комунальній власності Озернянської територіальної громади, то і сад, який знаходиться на цій ділянці теж належить територіальній громаді.

Наведене узгоджується із висновком Верховного Суду зробленому в постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 152/907/13-ц.

А тому суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у наданні згоди на складання проекту землеустрою, оскільки земельна ділянка, щодо якої звернувся позивач, не є вільною, на ній знаходиться майно об`єднаної територіальної громади (сад), яке обліковується сільською радою та має балансову вартість (19172 грн) і право комунальної власності на цей сад не підлягає державній реєстрації.

Таким чином, суд бере до уваги пояснення представника відповідача, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а тому у визнанні протиправним та скасуванні наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 11.02.2021 року за №19-110/14-21-СГ слід відмовити.

Суд також не погоджується із доводами представника позивача, що на стадії виготовлення проекту землеустрою позивач може відшкодувати вартість багаторічних насаджень відповідно до Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 р. № 1045, оскільки, відповідно до п.2 цього Порядку передбачено видалення дерев лише у випадках виконання підготовчих і будівельних робіт на об`єктах відповідно до статей 35-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів; ліквідації аварійної ситуації на інженерних мережах населеного пункту; відновлення світлового режиму в житловому приміщенні, що затіняється деревами; проведення ремонтних та експлуатаційних робіт в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі, на трансформаторній підстанції і розподільному пункті системи енергопостачання, мережі водо-, теплопостачання та водовідведення, телекомунікаційній і кабельній електромережі; досягнення деревом вікової межі; провадження господарської діяльності на території розсадників з вирощування декоративних дерев та кущів; ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації.

Таким чином, оскільки наведений перелік підстав видалення дерев є вичерпним, то зазначений Порядок не стосується спірних правовідносин.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою суд зазначає, що вона є похідною від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 11.02.2021 року за №19-110/14-21-СГ, яка визнана судом необґрунтованою, внаслідок чого задоволенню не підлягає.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та Озернянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 липня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі:

- Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002, );

- Озернянська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 46а, с. Озерна, Тернопільський район, Тернопільська область, 47264, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.