Справа № 380/10572/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

02 липня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Клименко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивачки від 25 червня 2021 року про забезпечення позову у справі № 380/10572/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79000) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області від 09 лютого 2021 року № Ф-4384-50 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 37788,57 грн.;

- стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1362,00 гривень;

- стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 гривень.

Ухвалою судді від 02 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Разом з позовною заявою представник позивачки подала заяву від 25 червня 2021 року (вх. № 46879 від 01 липня 2021 року) про забезпечення позову. Указана заява мотивована тим, що позивачка уважає, що оскаржувана вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 09 лютого 2021 року № Ф-4384-50 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 37788,57 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначений оскаржуваною вимогою, за неї нараховує та сплачує її роботодавець, що виключає обов`язок позивачки нараховувати та сплачувати такий внесок за цей період.

Позивачка зазначає, що 02 червня 2021 року на виконання вимоги про сплату боргу недоїмки від 09 лютого 2021 року № Ф-4384-50 Сихівський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрив виконавче провадження № 65648485 про стягнення з неї грошових коштів у сумі 37788,71 грн. За таких обставин позивачка уважає, що подальші дії державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження щодо стягнення з неї заборгованості на підставі оскаржуваної вимоги можуть вплинути на її майнові інтереси у разі задоволення позову. Стверджує, що подана заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду та вплинути на права позивачки у цій справі.

Із урахуванням наведеного представник позивачки просить суд:

- забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09 лютого 2021 року № Ф-4384-50 на суму 37788,57 грн. про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Стрийська, 35, Код ), грошових коштів у виконавчому провадженні № 65648485 від 02 червня 2021 року, відкритому на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем Сихівського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Скочипець Анною Романівною (79066, м. Львів, пр. Червоної Калини, 109, Код ).

Вирішуючи заяву представника позивачки про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Згідно з частинами першою-третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами четвертою шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм вказує, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Предметом оскарження у цій справі є вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 09 лютого 2021 року № Ф-4384-50 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 37788,57 грн.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову, представник позивачки покликається на те, що 02 червня 2021 року на виконання вимоги про сплату боргу недоїмки від 09 лютого 2021 року № Ф-4384-50 Сихівський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрив виконавче провадження № 65648485 про стягнення з позивачки грошових коштів у сумі 37788,71 грн., а відтак подальші дії державної виконавчої служби в рамках цього виконавчого провадження щодо стягнення з позивачки заборгованості на підставі оскаржуваної вимоги можуть вплинути на її майнові інтереси у разі задоволення позову.

З цього приводу суд зазначає про те, що обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Проте, всупереч наведеному, позивачка не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову, які вона просить застосувати у поданій заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася.

Так, жодним чином не підтверджені доводи позивачки про те, що подальші дії державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження № 65648485 щодо стягнення з неї заборгованості на підставі оскаржуваної вимоги можуть вплинути на її майнові інтереси. Зокрема, позивачкою не надано доказів звернення стягнення в межах виконавчого провадження № 65648485 на її заробітну плату (інші доходи) чи вчинення державним виконавцем інших заходів примусового характеру, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Суд також не враховує доводи представника позивачки про ознаки очевидної протиправності оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке стосується прав та інтересів позивачки, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду. Крім того, безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень можуть справляти певний вплив на особу. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивачка оцінює негативно. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що фактичні обставини справи, зокрема, встановлення правомірності чи неправомірності (протиправності) оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

Тому суд не встановив підстав для забезпечення позову з мотивів очевидної протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивачки.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів представника позивачки щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви представника позивачки від 25 червня 2021 року про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивачки від 25 червня 2021 року про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 02 липня 2021 року.

Суддя Клименко О.М.