Справа № 160/10745/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аделія» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови, -
07 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аделія» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «Фірма «Аделія» є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності. На умовах та в рамках зовнішньо-економічного контракту між ТОВ «Фірма «Аделія» та «ZHONGSHAN NEWCAN ENTERPISE DEVELOPMENT CORPORATION LIMITED» Китай №PLNS/AL-2020 від 05.05.2020 р. було організовано поставки мультиварок побутових. 23.07.2020 року представником декларанта було подано митну декларацію № UA110140/2020/006645, відповідно до якої митна вартість була встановлена згідно до комерційного інфойсу №R20200106 від 22.05.2020. На підтвердження митної вартості товарів позивачем до митного органу було надано документи, а саме:
- пакувальний лист (Packing list) Пакувальний лист від 22.05.2020 р.;
- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №R20200106 від 22.05.2020 р.;
- коносамент (Bill of lading) MRFB2060757 від 01.06.2020 р.;
- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 7912 від 22.07.2020 р.;
- Декларація про походження товару (Declaration of origin) №R20200106 від 22.05.2020 р.;
- банківський платіжний документ б/н від 22.05.2020 р.;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №PLNS/AL-2020 від 05.05.2020 р.;
- інші некласифіковані документи: Інформація морських агентів від 23.07.2020 р.;
- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №UA110140/2020/006645 від 23.07.2020 р.
Ухвалою суду від 11.09.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2 102 грн. за заявлені вимоги немайнового характеру.
Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 29.09.2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків разом платіжним дорученням №171 про сплату судового збору у розмірі 2 102 грн.
Ухвалою суду від 02.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Розгляд справи по суті розпочато з 02.11.2020 року.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
В силу ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ «Науково-дослідний інститут аграрного бізнесу» є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.
В рамках здійснення господарської діяльності, між ТОВ «Фірма «Аделія» та «ZHONGSHAN NEWCAN ENTERPISE DEVELOPMENT CORPORATION LIMITED» Китай був укладений зовнішньоекономічний контракт №PLNS/AL-2020 від 05.05.2020 р..
Відповідно до п.2.1. контракту, ціна на товар встановлюється в доларах США і вказується в інвойсах на кожну окрему партію Товару.
Пунктом 2.4. Контракту визначено, що ціни на товар включають в себе вартість самого товару, упаковки, маркування, навантаження і його доставки до обумовленого умовам пункту.
Згідно з п.4.3. Контракту, оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад Покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію товару.
На умовах та в рамках зовнішньо-економічного контракту між ТОВ «Фірма «Аделія» та «ZHONGSHAN NEWCAN ENTERPISE DEVELOPMENT CORPORATION LIMITED» Китай №PLNS/AL-2020 від 05.05.2020 р. було організовано поставки товарів з Китаю до України, а саме: мультиварки побутові в асортименті
23.07.2020 року представником декларанта було подано митну декларацію №UA110140/2020/006645. Відповідно до поданої декларації митна вартість була встановлена згідно до Комерційного Інвойсу № R20200106 від 22.05.2020 року.
Митна вартість товарів була визначена із застосуванням основного методу.
У митній декларації №UA110140/2020/006645 поданій декларантом, було зазначено загальну суму товарів за рахунком, відповідно до інвойсу (графа 22), що складала 4 932,70 USD. Також було визначено розмір ПДВ та ввізного мита, сума розрахована декларантом склала - 43 849,43 грн.
На підтвердження митної вартості товарів позивачем до митного органу було надано документи, а саме:
- пакувальний лист (Packing list) Пакувальний лист від 22.05.2020 р.;
- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №R20200106 від 22.05.2020 р.;
- коносамент (Bill of lading) MRFB2060757 від 01.06.2020 р.;
- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 7912 від 22.07.2020 р.;
- Декларація про походження товару (Declaration of origin) №R20200106 від 22.05.2020 р.;
- банківський платіжний документ б/н від 22.05.2020 р.;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №PLNS/AL-2020 від 05.05.2020 р.;
- інші некласифіковані документи: Інформація морських агентів від 23.07.2020 р.;
- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № UA110140/2020/006645 від 23.07.2020 р.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 23.07.2020 № UA110140/2020/006645 згенеровано обовязкові форми контролю, на підставі чого було сформовано запит № 006645/МВ/14 від 23.07.2019 для запиту додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Листом позивача від 23.07.2020 декларант повідомив відповідача про відсутність можливості надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості.
Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA110000/2020/000290/2 від 23.07.2020 року було здійснено коригування вартості за одиницю товару, а саме:

1. Мультиварки побутові мод. LMC-5933 Red-1100 шт., мод. LMC-5921-1076 шт.(потужність 900 Вт, обєм чаші 5 л). Розрахована декларантом митна вартість товару складала 4 842,20 USD (134 515,35 грн. курс валюти станом на момент подання декларації - 27,7798), а вартість митних платежів - 43 849,43 грн.. Внаслідок коригування митної вартості загальна вартість товару склала 15 188,48 USD (421 932,94 грн. (курс валюти - 27,7798), а вартість митних платежів склала - 135 018,54 грн.

Внаслідок коригування вартості товарів митним органом, сума додаткових нарахувань (ввізне мито та ПДВ) склала 91 973,62 грн.

Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості товарів №UA110000/2020/000290/2 від 23.07.2020 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110140/2020/00034 від 23.07.2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 49 МКУ визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.4 та 5 ст.58 МКУ, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч.3 ст.318 МКУ митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МКУ визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МКУ встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ декларант, який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МКУ передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган відповідно до частини 5 статті 54 МКУ має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до ст. 337 МКУ, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:

- формато-логічного контролю;

- контролю співставлення;

- контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

За нормою ч.1 ст.320 МКУ форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Частиною 2 ст.53 МКУ визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товару.

Судом встановлено, що для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення Позивачем разом з МД від 23.07.2020 №UА110140/2020/006645 надано наступні документи:

1. Пакувальний лист б/н від 22.05.2020;

2. Рахунок-фактура (інвойс) №К20200106 від 22.05.2020;

3. Коносамент №МКРВ20060757 від 01.06.2020;

4. Автотранспортна накладна №7912 від 22.07.2020;

5. Декларація про походження товару №К20200106 від 22.05.2020;

6. Банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 22.05.2020;

7. Зовнішньоекономічний договір від 05.05.2020 №РП48/АГ-2020;

8. Інформація морських агентів від 23.07.2020.

За даними автоматизованої системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 23.07.2020 надані відповідачем до суду №UА110140/2020/006645 згенеровано згенеровано обов`язкові форми контролю:

105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів;

106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів;

117-2 - Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості.

На підставі даних з автоматизованої системи було сформовано запит ЖЮ6645/МВ/14 від 23.07.2019 до спеціалізованого відділу - Управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходжень Дніпровської митниці Держмитслужби.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 54 МКУ Відповідачем здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД від 23.07.2020 UА110140/2020/006645, проведеної у спосіб та з урахуванням положень стати 337 МКУ виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей:

Відповідно до пункту 4.3. контракту PLNS/AL-2020 від 05.05.2020 р. оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад Покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію Товару.

З інвойсу №R20200106 від 22.05.2020 вбачається, що вартість оцінюваної партії товару складає 4932,70 дол.США, при цьому умови оплати зазначені як 4755,10 дол.США - передплата та 177,60 дол. США після оплата протягом 180 днів з дня отримання покупцем.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У наданому позивачем платіжному документі долученому до матеріалів справи б/н від 22 травня 2020 року в графі remittance information (призначення платежу) зазначено: PREPAYMENT FOR HOME TECHNICAL BY CONTRACT PLNS/AL-2020 DD 05.05.2020 (передоплата за побутову техніку відповідно до контракту PLNS/AL-2020 від 05.05.2020) .

Суд погоджується з посиланнями відповідача у відзиві на судову практику, та зазначає, що оцінюючи правомірність висновків минтного органу щодо невідповідності платіжного документу наданого позивачем під час митного декларування, та враховує п.7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 року №2 «Про Довідку щодо Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012 року» платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок - фактуру( інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.

Враховуючи зазначене, відсутність у банківських платіжних документах (копіїSWIFT) посилання на рахунок-фактуру, інвойс - унеможливлює ідентифікацію оплати партії товару, що задекларована.

Водночас, суд критично ставиться до посилань позивача на оплату партії товарів відповідно до платіжного документу б/н від 22 травня 2020 року, адже в графі remittance information (призначення платежу) зазначено: PREPAYMENT FOR HOME TECHNICAL BY CONTRACT PLNS/AL-2020 DD 05.05.2020 (передоплата за побутову техніку відповідно до контракту PLNS/AL-2020 від 05.05.2020), тобто поняття «передоплата» та «оплата» за товар є різними за обсягом та наслідками платежеми, які, на переконання суду, мають на меті різні обсяги погашення заборгованості в рамках виконання договірних зобовязань.

Згідно зі ст. 49 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

З аналізу норм вищенаведеного законодавства, вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС від 11.09.2016 № 689, робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митному органі інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировими, матеріалів та/або комплекту вальних виробів, які входять до складу товарів.

Заявлена вартість моделей «мультиварок потужність 900вт та об`єм чаши 5літрів» - 2,20 дол.США/шт. та 2.25 дол.США/шт., що за курсом НБУ відповідає 62,00грн. та 62,48грн.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву обгрунтовано зазначено, що на умовах поставки товарів DАР Дніпро продавець передає товар перевізнику чи іншій особі, в узгодженому місці (в даному випадку м.Дніпро) та повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення, а тому всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення несе продавець і, відповідно, витрати на перевезення до м.Дніпро є невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється.

Враховуючи зазначене, а саме те, що заявлена вартість товару у розмірі 2,20-2,25 дол.США на умовах поставки DАР включає в себе витрати на виробництво + транспортні витрати, а також враховуючи наявну цінову інформацію ЄАІС, у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявлених відомостей щодо ціни товару.

Згідно з ч. 3 ст. 337 МКУ відповідачем було проведено контроль співставлення - порівняння заявленої митної вартості Товарів із даними, які містяться в ціновій базі даних митних органів та з`ясовано наявність митних оформлень подібних товарів за ціною за одиницю значно вище ніж заявлена.

Генеральна угода з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, містить серед інших норм щодо регулювання міжнародної торгівлі визначає поняття ціни в розумінні міжнародних торгівельних відносин.

Так, відповідно до статіі VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Примітками до п.2 статті VII «Оцінка товару для митних цілей» Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) визначено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Необхідність застосування вказаних норм матеріального права також підтверджується наступним:

Відповідно до статті 9 Конституції України та ч.1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст.7 МКУ та ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори» якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Таким чином, суд вважає, що висновок митного органу про невідповідність ціни товару зазнеаченій при митнову декларуванні є вмотивованим.

Що стосується якості та походження товару, що є обєктивними чинниками, що можуть впливати на ціну товару, то пунктом 6 контракту PLNS/AL-2020 від 05.05.2020 визначено, що Продавець гарантує якість Товару. Однак, документ, що містить відомості про якісні характеристики товару та які мають вплив на його вартість, до митного оформлення декларантом не надано.

Відповідно до вимог п. 8 ст. 264 МКУ з моменту прийнята митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У графі 44 ЕМД позивачем заявлено характер контракту PLNS/AL-2020 від 05.05.2020, як укладеного з виробником під кодом « 4104». У відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа « 4104» означає «Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів».

Згідно відомостей електронного інвойсу МД, виробник товару «ZHONGSHAN NEWCAN ENTERPISE DEVELOPMENT CORPORATION LIMITED» Китай. Торгівельна марка заявлених товарів - LIBERTON.

Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: - копія ліцензії на виробництво товару; - копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; - копія сертифікату на систему якості товару; - копія сертифікату продукції власного виробництва; - копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду НОМЕР_1 .

При цьому у контракті відсутні відомості щодо безпосереднього виробника та торгівельної марки.

Відповідно до розділу 2 контракту PLNS/AL-2020 від 05.05.2020 передбачено: « 2.1. Ціни на Товар встановлюються в доларах США і вказуються в інвойсах на кожну окрему партію Товару. 2.2. Ціни на товар, умови поставки, умови оплати вказані в інвойсі і обумовлюються на кожну партію товару. 2.3. Ціни на Товар та умови поставки (відповідно до правил IНКОТЕРМС в редакції 2010 року) обумовлюються на кожну партію товару окремо і вказуються в інвойсі. 2.4. Ціни на Товар включають в себе вартість самого Товару, упаковки, маркування, навантаження і його доставки до обумовленого умовами пункту. 2.5. При зміні в одному модельному ряду номенклатури Товару, ціна знову внесеного вироби приймається за аналогічним виробу. При цьому сума Контракту залишається незмінною.»

У наданому інвойсі відсутні відомості щодо виробника товару. Торгівельна марка LIBERTON зазначена виключно на товар «мультиварки», на інші товари - «запасні частини до мультиварки» - відомості щодо торгівельної марки не вказані.

Сертифікат походження декларантом ані до митного оформлення ані до суду не надано.

Вищезазначені обставини, на думку суду, призвели до обгрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару.

Враховуючи заявлений декларантом характер угоди - контракт з виробником та умови поставки Дніпро, копію митної декларації країни відправлення до митного оформлення не надано.

Відповідно до п. 2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст. 254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.

Відповідачем запропоновано декларанту надати переклади документів, що надані до митного оформлення згідно гр. 44 ЕМД.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.З ст.53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що у Відповідача при здійсненні митного контролю Товару, заявленого МД від 23.07.2020 №11А110140/2020/006645 були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Стосовно коригування та визначення митним органом митної вартості товару, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.58 МКУ у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст.57 МКУ.

Відповідно до п.4 ст.57 МКУ проведено консультацію з приводу обрання методу визначення митної вартості.

Частиною 3 ст.54 МКУ передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Так, у зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів Відповідачем було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.

Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, та інших електронних документах, пов`язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.

Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до ч.2 ст.59 МКУ при застосуванні методу 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики:

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва:

4) виробник.

Відповідно до ч.2 ст. 60 МКУ під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

При цьому, згідно з ч.1, 2 ст.61 МКУ передбачено застереження щодо застосування методів 2а) та 26), зокрема товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються.

Враховуючи вимоги вищезазначених норм матеріального права за результатами контролю співставлення у Відповідача згідно цінової інформації САІС була відсутня інформація для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, тому було обгрунтовано розглянуто можливість застосування наступного методу.

За наданими суду докказими, результатами контролю співставлення у Відповідача згідно цінової інформації ЄАІС виявлена інформація щодо митного оформлення подібного товару відносно Товару згідно опису, технічних характеристик (потужність, об`єм чаши, комплектність, умов поставки, імпортованого у співставних обсягах на умовах поставки - FОВ, митне оформлення яких здійснено за ціною угоди за контрактом з виробником за МД від 13.07.2020 №UA508290/2020/000297 за ціною 6,98 дол.США/шт.

Отже, митну вартість Товару скориговано Відповідачем за другорядним методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст. 60 МКУ за МД від 13.07.2020 № UA508290/2020/000297 за ціною 6,98 дол.США/шт.

На підставі вищезазначеного, прийнято рішення про коригування митної вартості від 23.07.2020 №UA110000/2020/000290/2.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача викладені в позовній заяві щодо достатності документів наданих на реєстрацію при митному оформленні мають місце, однак не можуть бути прийняті судом, адже у своїй сукупності не підтверджують заявлену при митному оформлені ціну товару за міжнародним контрактом, а також саму вартість поставки за договором, дії ж відповідача щодо визначення дійсної вартості товару за контрактом відповідають міжнародному та національному законодавству та є вмотивованими.

Отже, на підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 23.07.2020 №UA110000/2020/000290/2 а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110140/2020/00034 від 23.07.2020 року є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, прийнятим у спосіб та в межах повноважень, наданих митним органам законодавством та цілком обґрунтованим.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аделія» (Дніпропетровська обл., Дніпровський район, селище Дослідне, вул. наукова буд. 1 офіс 601, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (м. Дніпро, вул. Княгині Ольги буд. 22, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2020/000290/2 від 23.07.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110140/2020/00034 від 23.07.2020 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Тулянцева