Справа № 465/6669/20
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29.06.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Петрик В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Левицького Тараса Миколайовича інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, лейтенанта, 1 взводу, 2 роти, 1 батальйону, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №964140 від 12.10.2020 року,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Левицького Тараса Миколайовича - інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, лейтенанта, 1 взводу, 2 роти, 1 батальйону, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №964140 від 12.10.2020 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 12 жовтня 2020 року він пересувався на своєму транспортному засобі по вул. Городоцька у м. Львові. Побачивши працівників поліції, які зупинили іншого громадянина і спілкувалися з ним без маски, він зупинився, щоб зробити їм зауваження. Пізніше працівником поліції було складено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 964140. Відповідно до вказаної постанови 12 жовтня 2020 року, приблизно о 13 год. 15 хв., він, ОСОБА_1 , на вул. Городоцькій, 126 у м. Львові, керуючи транспортним засобом Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку другим рядом, заблокувавши рух транспортних засобів та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на вимогу поліцейського, чим порушив пп. 2.4 «А» ПДР України. Згідно з вказаною постановою на нього накладено штраф у розмірі 425 грн.

Постанову позивач вважає незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки він не був зупинений працівниками патрульної поліції, а зупинку здійснив самостійно, а постанову складено навмисно, без законних на це підстав, оскільки позивач часто оскаржує дії працівників поліції. Постанова не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, зокрема в ній необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Крім того позивач зазначає, що йому не було надано можливості надати письмові пояснення та скористатися професійною правовою допомогою. В постанові не вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення.

Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечення посилається на те, що 12 жовтня 2020 року о 13 год. 15 хв., у м.Львові, по вул. Городоцька, 126, позивач, керуючи транспортним засобом Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку другим рядом на проїздній частині, чим заблокував рух транспортних засобів та не предявив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб на вимогу поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.4 «А» ПДР. За вказане порушення правил дорожнього руху на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Оскільки позивач є ютубером, представник відповідача допускає, що оспорюване порушення ПДР вчинене задля поповнення кількості відео на каналі «LAN CAR». В абзаці другому Позивач зазначає, що його не було зупинено поліцією, як правопорушника, а Постанова була складена через його зауваження. А також, в абзаці п`ятому позовної заяви. Позивач вважає, що ним не було вчинено діяння, які підпадають під ознаки передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП. З відеоматеріалу із нагрудної камери Інспектора Управління та відеоматеріалу, створеного і опублікованого самим Позивачем (https://www.voutube.com/watch?v=cR40MwidZHE&feature=voutu.be). його дійсно не зупиняв Інспектор Управління. Позивач зупинив керований ним транспортний засіб із порушенням ПДР із власної волі, тобто свідомо та провокативно вчинив порушення ПДР у присутності працівників Національної поліції України.

На законну вимогу інспектора, позивач не пред`явив документи, а саме: посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Крім того, представник відповідача зазначає, що тільки після розгляду справи та винесення рішення у адміністративній справі, під час заповнення бланку постанови у Позивача з`явилось бажання подавати клопотання у справі, які не підлягали задоволенню з огляду на те, що справа вже була розглянута відповідно до норм чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Відповідно до постанови серія ДПО18 № 964140 від 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі - 425 грн.

У постанові зазначається, що ОСОБА_1 12 жовтня 2020 року о 13 год. 15 хв., у м.Львові, по вул. Городоцька, 126, керуючи транспортним засобом марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку другим рядом, заблокувавши рух, та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб на вимогу поліцейського, чим порушив п.п. 2.4 «А», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено правила дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 2.4 «А» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019).

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення у справі що розглядається, слід встановити, що ОСОБА_1 12 жовтня 2020 року 13 год. 15 хв. керував транспортним засобом Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку другим рядом, заблокувавши рух, та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб на вимогу поліцейського.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

У пункті 9 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Представником відповідача на підтвердження правомірності прийнятого інспектором Левицьким Т.М. рішення надано суду відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, які суд не бере до уваги, оскільки в постанові ДПО 18 № 964140 від 12 жовтня 2020 року немає посилання на даний відеозапис, а отже такий доказ не є неналежним та допустимим доказом.

Щодо відеозапису створеного, і опублікованого самим Позивачем (https://www.voutube.com/watch?v=cR40MwidZHE&feature=voutu.be), його суд також не приймає до уваги та вважає недопустимим доказом, оскільки на момент розгяду інспектором поліції Левицьким Т.М. справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, такого доказу не було і в постанові його не зазначено.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідачі не довели правомірність прийнятої постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2020 року, не подали належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 964140 від 12 жовтня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 964140 від 12 жовтня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно зі ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції 79053, м. Львів, вул. Перфецького,19;

інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, лейтенант, 1 взводу, 2 роти, 1 батальйону Левицький Тарас Миколайович 79053, м. Львів, вул. Перфецького,19;

Суддя Г.П. Мигаль