Справа № 754/5915/21
Суддя: Гринчак О. І.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/132/21
Справа №754/5915/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови серії ЕАН №4044472 від 09.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги мотивовіні тим, що 9 квітня 2021 року позивач знаходився на заправції "WOG" на Проспекті Генерала Ватутіна, 2Г, та збирався придбати пальне, щоб заправити скутер його товариша, котрий в цей час був відсутній, оскільки відійшов на пошуки загубленої деталі заднього крила від скутера, яке, на його думку, відпало на проспекті, коли вони наїхали на яму неподалік від торгового центру "РАЙОН". У цей час на заправку під`їхав екіпаж патрульної поліції, один з працівників вийшов з автомобіля та направився в сторону будівлі заправки, щоб придбати пальне, коли проходив повз нього, то запитав де подівся реєстраційний номер, позивач відповів, що він щойно відпав, потім підійшов інший співробітник, який не представився і вони вели неформальну бесіду; через хвилин 5 підійшов його напарник, котрий також не представився і, не впевнившись в тому, що дійсно ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом, попросив надати документи для перевірки. Позивач надав водійське посвідчення, працівники почали вводити його дані в особистий телефон, аргументувавши це тим, що така процедура пошуку в базі, після цього йому було повідомлено, що на нього буде виписана постанова за рух без відповідної категорії, що передбачено ч. 2 ст. 126 КупАП, хоча позивач повідомив працівників поліції, що не керував транспортним засобом. Після винесення постанови, коли ОСОБА_1 запитав чи є докази його правопорушення у вигляді відеозапису, працівник відповів «може є, а може і немає», сів до автомобіля та, не дочекавшись товариша позивача, який насправді керував транспортним засобом, поїхав. Позивач вважає дії інспектора упередженими та не об`єктивними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків.

Позивачем були усунені недоліки позовної заяви.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 22.06.2021.

16.06.2021 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на те, що твердження позивача, викладені в позові, є хибними. Відповідач зазначає, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAH № 4044372 від 09.04.2021, о 22 год 05 хв. за адресою: проспект Генерала Ватутіна 1Г у місті Київ, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мопедом «YAMAHA JOG», без номерного знаку, в ході перевірки документів при перевірці не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.9 в), п. 2.1.(а) та п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП. Внаслідок чого відповідачем винесена вище вказана постанова, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в сумі 3400 грн. Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 09.04.2021 вимог п. 2.1 АПДР було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП. На підтвердження викладених обставин представником відповідача до відзиву додано відеозапис, здійсненний за допомогою нагрудної відеокамери відповідача, де ОСОБА_1 на 00:18 повідомляє про те, що дійсно не має посвідчення водія відповідної категорії.

У судове засідання 22.06.2021 позивач з`явився, представник відповідача не з`явився. Позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Суд дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 , капралом поліції 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції, 09.04.2021 винесено постанову серії ЕАН №4044372 від 09.04.2021, щодо ОСОБА_1 , відповідно до якої 09.04.2021 о 22 год 05 хв. у м. Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 1Г водій керував транспортним засобом («YAMAHA JOG», без номерного знаку) не зареєстрованим в установленому законом порядку та, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а, що тягне за собою відповідальність передбачену ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР)

Пунктом 1.9. Розділу 1 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2.1«а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами частини другої статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 роз`яснив, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач керував транспортним засобом, зокрема з відеоряду доданого відповідачем до відзиву на позов, який було досліджено у судовому засіданні, не вбачається факту керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом. Відеозапис доводить лише те, що позивач перебував на автозаправній станції. Доказів того, що водій був зупинений працівниками поліції відповідачем також не надано.

Враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на відповідача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 73, 77, 243, 244, 250, 286, 295 КАС України, ст. 126, ст. ст. 245, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Чубка Олексія Васильовича серії ЕАН № 4044372 від 09 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в м. Києві, місце знаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Повний текст рішення складено 01.07.2021.

Суддя О.І. Гринчак