Справа № 758/4662/20
Суддя: Ковбасюк О. О.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/4662/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Ситник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м.Києві старшого лейтенанта поліції Перестороніна Руслана Георгійовича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2251594, складеною 16 березня 2020 інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Перестороніним Р.Г. на нього накладене адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 16 березня 2020 року о 00:46:01 год. він, керуючи автомобілем AUDI A3, номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Возз`єднання, 22 в м. Києві, рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив підп. а) п. 19.1. Правил дорожнього руху України. В обґрунтування позову позивач стверджує, що жодних порушень Правил дорожнього руху України він не вчиняв, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є необґрунтованою, а тому просить її скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити.

Згідно з ухвалою судді від 03 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та із встановленням відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд, ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 березня 2020 інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Перестороніним Р.Г. відносно позивача складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2251594, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 16 березня 2020 року, керуючи автомобілем AUDI A3, номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Возз`єднання, 22 в м. Києві, рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив підп. а) п. 19.1. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що викладена в постанові інформація не відповідає фактичним обставинам, оскільки він не вчиняв зазначене у постанові адміністративне правопорушення, від підписання постанови не відмовлявся, а вона була складена відповідачем без участі позивача та без врахування його пояснень та заперечень, без роз`яснення позивачу його прав, чим позбавлено позивача права користуватися правовою допомогою, заявляти клопотання та надавати документи під час розгляду справи, як передбачено ст. 268 КУпАП, викладені в ній обставини не підтверджені будь-якими доказами, у зв`язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню як протиправна.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача, судом приймається до уваги те, що згідно із ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як убачається з підп. а) п. 19.1. Правил дорожнього руху, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно із частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

При цьому, судом враховується, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Орган (посадова особа), що розглядає справу, зобов`язаний встановити подію та склад правопорушення, забезпечити та врахувати всі докази та прийняти законне рішення.

Судом встановлено, що крім оскаржуваної постанови, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом враховується положення ч. 1 ст. 72 КАС України, відповідно до якого доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм слідує, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21241/18).

Разом із цим, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не з`явився, жодних доказів на спростування доводів позивача та доказів, які б вказували на правомірність постанови від 16 березня 2020 року, суду не надано.

З огляду на наведене, суд приймає до уваги доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позовних вимог, як такі, що не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження того, що позивач порушив вимоги підп. а) пункту 19.1. Правил дорожнього руху України, суд вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2251594, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 22, 72, 77, 90, 241-425, 272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 16 березня 2020 року серії ЕАК № 2251594, винесену інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Перестороніним Русланом Георгійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Подільським РВ ГУДМС України в м. Києві 19.07.2014 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач: інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві старший лейтенант поліції Пересторонін Руслан Георгійович, місцезнаходження органу: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 9; .

Суддя О. О. Ковбасюк