Справа № 766/22040/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 766/22040/17
09 год. 41 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В., при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника відповідачів Міндри К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міндри К.С., Суворовського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оскарження дій та рішень державного виконавця,

встановив:
14.12.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області зі скаргою на старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить скасувати п.2 постанови старшого державного виконавця Суворовського районного відділу ДВС Міндри Каріни Сергіївни від 30.11.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 53572542 в частині визначення виконавчого збору в сумі 37283 грн. 97 коп., включення цієї суми до загальної суми боргу, що підлягає стягненню та визначення загальної суми боргу у 410323 грн. 71 коп.

Скаргу позивач обґрунтовує тим, що старшим державним виконавцем Суворовського райвідділу ДВС м. Херсона Міндрою К.С. була винесена постанова ВП № 53572542 від 30.11.2017 про виконання виконавчого листа №668/1233/14, виданого 26.12.2016 Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 357 251,29 грн., пені в сумі - 14370, 45грн., судових витрат в сумі 1218,00 грн. Вважає пункт 2 постанови від 30.11.2017 в частині визначення виконавчого збору в сумі 37283,97 грн. протиправним, та таким, що суперечить положенням ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки державним виконавцем не враховано, що виконавчий збір визначається у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута або вартості майна боржника переданого стягувачеві, а не суми, яка визначена за судовим рішенням до стягнення. З посиланням на ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" заявник просить скасувати пункт 2 постанови старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міндри Катерини Сергіївни від 30 листопада 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 53572542 в частині визначення виконавчого збору в сумі 37283,97грн., включення цієї суми до загальної суми боргу, що підлягає стягненню та визначення загальної суми боргу у 410323,71грн.

Скарга була розглянута та ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. Позивач оскаржив ухвалу до Апеляційного суду Херсонської області. З 26.06.2018 по 25.03.2021 апеляційне провадження у цивільній справі було зупинено.

Постановою від 08.04.2021 Херсонського апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 13.04.2018 скасована, провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що скарга на дії та рішення державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із заявою ОСОБА_1 та на підставі ст.ст. 374, 377 Цивільного процесуального кодексу Херсонський апеляційний суд ухвалою від 22.04.2021 направив справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю - Херсонського окружного адміністративного суду.

06.05.2021 матеріали справи № 766/22040/17 надійшли до Херсонського окружного адміністративного суду, ухвалою від 11.05.2021 Херсонський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі, призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 19.05.2021 на 15 год. 30 хвил.

Судом залучено до участі в розгляді справи другого відповідача Суворовський відділ Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Позивач в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Надав письмові пояснення, в яких вбачається, що протягом грудня 2020 року позивачем самостійно, у добровільному порядку повністю виконано заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12.03.2014 у справі № 668/1233/14 та додаткове рішення від 02.06.2014 у цій справі, заборгованість перед Акціонерним товариством "УКРСИББАНК" по кредитному договору № 0 від 14.06.2011 (теперішні облікові реквізити кредитного договору № 0 від 24.04.2007 в системі обліку АТ "УКРСИББАНК") та судові витрати позивачем сплачено в повному обсязі. У зв`язку з повним погашенням боргу, стягувачем - АТ "УКРСИББАНК" подано заяву 29.12.2020 до відповідача-2 про закінчення виконавчого провадження № 53572542, видана довідка № 58-3-07/33-520 від 23.03.2021 про те, що ОСОБА_1 не має отриманих та непогашених кредитів в АТ "УКРСИББАНК". За редакцією частини другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом. За змістом зазначеної правової норми визначення розміру виконавчого збору у твердій грошовій сумі, як це зроблено у оскаржуваній постанові, є можливим за наявності суми фактично стягнутого боргу. При цьому - стягнутого у результаті примусового виконання судового рішення органами державної виконавчої служби. Тобто, визначення розміру виконавчого збору у твердій грошовій сумі стає можливим лише після фактичного виконання судового рішення саме органами державної виконавчої служби. В той же час, у виконавчому провадженні № 53572542 жодне стягнення не проводилося, будь-яких сум боргу не отримано, судове рішення повністю виконано позивачем самостійно, у добровільному порядку. Враховуючи викладене, пункт 2 оскаржуваної постанови суперечить положенням частини другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, оскільки передбачає стягнення з позивача виконавчого збору у виконавчому провадженні, у якому не було примусово стягнуто жодної суми боргу.

Представник відповідачів до суду прибув, проти позову заперечує. У відзиві на позовну заяву зазначає про те, що 16.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53572542. На дату відкриття виконавчого провадження відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень (в ред. від 05.10.2016 ) про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Так, державним виконавцем відповідно до вимог законодавства у постанові про відкриття виконавчого провадження № 53572542 у п. 3 зазначено суму виконавчого збору у розмірі 37283,97 грн. 30.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 53572542 та направлено для виконання до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Заперечує проти посилань позивача про те, що жодне стягнення по виконавчому провадженню № 53572542 не проводилось, оскільки згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження 19.02.2018 державним виконавцем винесено розпорядження відповідно до якого стягнуто 2737,82 грн. на користь ПАТ "УкрСиббанк", 273,78 грн. виконавчого збору, 149,00 грн. витрат виконавчого провадження. 20.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до вимог п. 1 частини першої статті 34, статтею 35 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_1 проходить військову службу у Донецько-Луганському Регіональному управлінні м.Краматорск та залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районі проведення операцій Об`єднаних сил, з 29.01.2018 до закінчення строку проходження військової служби у Донецько-Луганському Регіональному управлінні м. Краматорск (військова частина НОМЕР_2 ). 11.01.2021 до Суворовського РВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява АТ "Укрсиббанк" від 29.12.2020 про закінчення виконавчого провадження. Стягувачем повідомлено, що заборгованість по кредитному договору № від 14.06.2011 року та судові витрати сплачено в повному обсязі. З телефонних розмов з боржником від 17.06.2021, 18.06.2021 стало відомо, що боржник ОСОБА_1 не проходить військову службу у Донецько-Луганському регіональному управлінні (військова частина НОМЕР_2 ) Держприкордонслужби України та перебуває на обліку в Херсонському міському центрі зайнятості. Державним виконавцем в телефонній розмові роз`яснено боржнику його права та обов`язки відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження". Однак, як того вимагають приписи ч.4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", боржником письмово не повідомлено виконавця про зміну його місцезнаходження, про зміну його місця роботи. 19.06.2021 державним виконавцем направлено запит до Херсонського міського центру зайнятості щодо отримання грошових виплат боржнику ОСОБА_1 та запит до Донецько-Луганського Регіонального управління (ВЧ НОМЕР_2 ), до отримання відповіді на запит підстав поновлення виконавчого провадження немає.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд встановив наступне.

Херсонський міський суд видав 26.12.2016 виконавчий лист №668/1233/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 357 251,29 грн., пені в сумі - 14370, 45грн, судових витрат в сумі 1218 грн. Виконавчий лист був пред`явлений стягувачем до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона.

16.03.2017 старшим державним виконавцем Пономаренко І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №668/1233/14 і зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також п.2 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 37283,97 грн.

30.11.2017року старшим державним виконавцем Міндрою К.С. винесена постанова в рамках виконавчого провадження №53572542 про звернення стягнення на доходи боржника, які він отримує за місцем проходження військової служби, військова частина НОМЕР_1 . Пунктом 2 цієї постанови зазначено про відрахування із доходів боржника 20% до виплати загальної суми боргу 410323,71грн., із яких сума боргу складає 372839,74грн., виконавчий збір 37283,97грн., витрати 200,00грн. Постанову направлено для виконання до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

З даною постановою позивач ознайомився на офіційному Інтернет - сайті Міністерства юстиції України 01.12.2017. Вважає пункт 2 постанови від 30.11.2017 в частині включення до загальної суми стягнення суми виконавчого збору 37283,97 грн. протиправним, таким, що суперечить положенням ч.ч.1,2 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки державним виконавцем не враховано, що виконавчий збір визначається у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута або вартості майна боржника переданого стягувачеві, а не суми, яка визначена за судовим рішенням до стягнення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII), який був чинним на час винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.11.2017 ВП 53572542.

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону ).

Частиною 5 статті 26 Закону передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 30.11.2017) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною 3 статті 40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм Закону України № 1404-VІІІ вбачається, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми, при цьому розмір виконавчого збору вираховується саме з фактично стягнутої суми.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. Підтвердження саме такого трактування стягнення виконавчого збору міститься в "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, якою регламентовані дії виконавця. Відповідно до п. 20 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця".

Тобто, відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактичного стягнута на користь стягувача. І ці дії цілком логічні, оскільки при повторному пред`явленні виконавчого документа до виконання необхідно буде стягувати як суму боргу, що залишилась, так і суму виконавчого збору, виходячи саме з цієї суми.

При цьому, суд зазначає, що у разі стягнення виконавчого збору відповідно до ч.3 ст.40 Закону № 1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника, будуть створюватись умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію і інші доходи боржника вже 30.11.2017, тобто через декілька днів після відкриття провадження у справі, до загальної суми, яка підлягає стягненню включений виконавчий збір в сумі 37283 грн. 97 коп.

На день розгляду скарги виконавче провадження №53572542 ще не закінчено, хоч до Суворовського РВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява АТ "Укрсиббанк" від 29.12.2020 про закінчення виконавчого провадження, в якій стягувачем повідомлено, що заборгованість по кредитному договору № від 14.06.2011 року та судові витрати сплачено в повному обсязі.

Суд звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 (набрав чинності 03.08.2018) були внесені зміни до Закону "Про виконавче провадження, а саме у статті 27: у частині другій слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінити словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів"; частину четверту викласти в такій редакції: "4. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Разом з тим ці зміни не мають зворотної сили.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність п. 2 постанови.

Аналогічну правову позицію з подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від 19.06.2019 по справі № 824/172/18-а, від 28.02.2019 по справі № 819/1116/17. від 11.03. 2020 року у справі № 2540/3203/18.

Оскільки відповідачем не надано до суду жодного доказу правомірності включення до суми заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника, суми виконавчого збору, п.2 постанови від 30.11.2017 визнається протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судовий збір по справі відсутній.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 287 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати п.2 постанови старшого державного виконавця Суворовського районного відділу ДВС Міндри Каріни Сергіївни від 30.11.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 53572542 в частині визначення виконавчого збору в сумі 37283 грн. 97 коп., включення цієї суми до загальної суми боргу, що підлягає стягненню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення судового рішення, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05 липня 2021 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 105000000