Справа № 520/9966/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 липня 2021 р. справа № 520/9966/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейський роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП, АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3) про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчини певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати акт №826/21 розслідування нещасного випадку форми Н-1 (НПВ) від 05.03.2021 року, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції 09.03.2021 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції повторно оформити результати службового розслідування за фактом нещасного випадку, який стався 01.08.2020 року з поліцейським роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 року №705, встановивши, що нещасний випадок настав в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, одночасно визначивши розумний строк виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку ст.171 КАС України, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчини певні дії, залишено без руху та запропоновано позивачу з метою усунення недоліків позовної заяви:

- надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів або надати до суду докази, які підтверджують дату ознайомлення позивача з оскаржуваним актом.

22.06.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому повідомлялось, що позивач не брав участі у засіданні комісії 05.03.2021 року та не був на нього запрошений. Дізнавшись у середині квітня 2021 року про те, що у відношенні нього прийнято вказаний акт, позивач звернувся за правовою допомогою. Також описано подальші дії адвоката в інтересах позивача починаючи з 20.04.2021 року щодо збирання доказів та формування правової позиції.

При цьому, вказане клопотання та надані до суду докази не містять жодного обґрунтування коли саме позивач ознайомився з оскаржуваним актом. Твердження представника позивача, що у середині квітня 2021 року позивач дізнався, що у відношенні нього прийнято вказаний акт, не підтверджені жодним доказом та не містять конкретної дати обставин обізнаності позивача про вказаний факт.

Окрім цього, з наданих представником позивача доказів вбачається, що згідно адвокатського запиту від 25.04.2021 року не було запитано копію акту №826/21 розслідування нещасного випадку форми Н-1 (НПВ) від 05.03.2021 року, що свідчить про його наявність у позивача на час звернення за правовою допомогою.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року продовжено термін залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейський роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП, АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3) про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчини певні дії та повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали.

З метою усунення недоліків позовної заяви позивачу запропоновано надати до суду докази фактичного ознайомлення позивача з актом №826/21 розслідування нещасного випадку форми Н-1 (НПВ) від 05.03.2021 року та вказати конкретну дату ознайомлення позивача з вказаним актом.

На виконання ухвали суду від 30.06.2021 року, представником позивача надано до суду клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому зазначено, що дата ознайомлення позивача із актом № 826/21 від 05.03.2021 року - 14 квітня 2021 року, на час звернення позивача за правовою допомогою до Харківського місцевого центру з безоплатної вторинної правової допомоги і на час складання адвокатського запиту від 25.04.2021 року у сторони позивача була копія акту № 826/21 від 05.03.2021 року. Представник позивача вказав, що причиною пропуску процесуального строку для звернення до адміністративного суду в даному випадку було тривале отримання від суб`єкта владних повноважень додатків до акту від 05.03.2021 року, без яких він був неповним та його зміст і підстави прийнятого рішення були незрозумілі.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зауважує, що оскаржуваний в межах даної справи акт стосується результатів службового розслідування за фактом нещасного випадку, який стався 01.08.2020 року з поліцейським роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Охріменком Денисом Олександровичем та дослідженню підлягає встановлення чи спростування того, що нещасний випадок настав в період проходження позивачем служби під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, даний адміністративний позов стосується проходження публічної служби позивачем, відповідно застосовуються строки, встановлені КАС України, зокрема ч.5 ст.122 КАС України.

Матеріали справи свідчать про те, що позовну заяву подано до суду 08.06.2021, тоді як предметом оскарження є акт №826/21 розслідування нещасного випадку форми Н-1 (НПВ) від 05.03.2021 року, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції 09.03.2021 року, який отримано позивачем 14.04.2021 року. З огляду на викладене, з моменту отримання позивачем вказаного акту та ознайомлення з його змістом сплинуло майже два місяці.

Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17, від 14.09.2020 року по справі №9901/203/20.

Відповідно до статті 17 Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

До того ж, в ухвалі щодо прийнятності від 30 серпня 2006 року (справа Каменівська проти України) Європейський суд з прав людини зазначав: …право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані....

Отже, даний спір повинен розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах місячного строку. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали звернутися йому до суду у строки, встановлені КАС України.

Суд критично відносить до посилань позивача на ту обставину, що тривале отримання доказів у справі є поважною причиною пропуску звернення до суду, оскільки КАС України передбачено право позивача на звернення до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви або заявою про витребування доказів одночасно з позовною заявою. Клопотання представника позивача не містять доказів жодних об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на звернення до суду. При цьому, зі змісту оскаржуваного акту, який позивач отримав 14.04.2021 року, позивач був в повній мірі обізнаний про можливе порушення його прав, відповідно отримання представником позивача додатків до вказаного акту не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, наведені у клопотанні представника позивача доводи про поновлення строку суд визнає неповажними, оскільки позивачем не доведено, що вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову. Наведені факти не свідчать про поважність пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом. Підстави, вказані представником позивача у заяві, визнаються судом неповажними.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з положеннями ч.5, 6, 8 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 123, 169, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом та відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейський роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП, АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3) про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчини певні дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біленський О.О.