Справа № 520/7764/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
з питання встановлення судового контролю у порядку ст.382 КАС України
05 липня 2021 року справа № 520/7764/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача від 14.06.2021р. та заяву позивача від 17.06.2021р. в частині вимог стосовно продовження судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу перерахунку пенсії із 70% грошового забезпечення з 01.01.2018р.; 2) зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію у розмірі 77 % грошового забезпечення з 01.01.2018р., здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018р. однією сумою без урахування постанови КМУ №649 від 22.08.2018р.; 3) зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії з 01.01.2018 згідно з постановою КМУ № 159 від 21 02.2001р. без урахування постанови КМУ № 649 від 22.08.2018р., -

Згідно з ч.3 ст.166 КАС України даний процесуальний документ може бути вирішений по суті у порядку письмового провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб.
Позивач, ОСОБА_1 , у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій з приводу перерахунку пенсії із 70% грошового забезпечення з 01.01.2018р.; 2) зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з 01.01.2018р., здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018р. однією сумою без урахування постанови КМУ №649 від 22.08.2018р.; 3) зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії з 01.01.2018 згідно з постановою КМУ № 159 від 21 02.2001р. без урахування постанови КМУ № 649 від 22.08.2018р.
Аргументуючи ці вимоги заявник зазначив, що унаслідок штучно створених адміністративним органом перешкод пенсія після перерахунку з 01.01.2018р. виплачується не у повному розмірі.
Отже, предметом спору за самостійно та за власною вільною волею сформульованими вимогами заявника є відповідність закону управлінського волевиявлення пенсійного органу виключно з приводу розміру відсоткового значення грошового забезпечення військовослужбовця у процедурі перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії заявника.
Будь-які інші вимоги, зокрема, про структуру, розмір та складові елементи грошового забезпечення військовослужбовця, про розмір виплати підвищення до пенсії тощо не є предметом спору у справі №520/7764/2020.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020р. у справі №520/7764/2020 позов було задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу зменшення з 01.01.2018р. розміру пенсії ОСОБА_1 з показника 77% грошового забезпечення до показника 70% грошового забезпечення, зобов`язавши здійснити з 01.01.2018р. перерахунок розміру пенсії із збереженням показника 77% грошового забезпечення та провести виплату різниці, здійснивши платіж по виплаті різниці однією сумою; позов у решті вимог було залишено без задоволення.

14.06.2021р. заявник подав до суду процесуальний документ, де викладені вимоги про: 1) визнання протиправними дій/бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області з неналежного перерахунку пенсії з 01.01.2018р.; 2) визнання протиправними дій/бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області з приводу безпідставного стягнення частини пенсії з 21.09.2020р. по теперішній час; 3) зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати пенсію з 01.01.2018р. по теперішній час на підставі законодавства, чинного станом на 21.09.2020р.; 4) продовжити судовий контроль.

17.06.2021р. заявник подав до суду процесуальний документ, де викладені вимоги про: 1) визнання протиправними дій/бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області з неналежного перерахунку пенсії з 01.01.2018р.; 2) визнання протиправними дій/бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області з приводу безпідставного стягнення частини пенсії з 21.09.2020р. по теперішній час; 3) зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати пенсію з 01.01.2018р. по теперішній час на підставі законодавства, чинного станом на 21.09.2020р.; 4) продовжити судовий контроль; 5) зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати компенсацію втрати частини доходу відповідно до Закону України від 19.10.2000р. №2050-ІІІ у редакції Закону України від 04.02.2021р. №1214-ІХ з 10.02.2021р. до 01.05.2021р. відповідно до вимог законодавства, чинного станом на 21.09.2020р.

Вирішуючи подані процесуальні документи по суті в частині вимог, які підпадають під дію ст.382 КАС України, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Право громадян на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України.

Пунктом п.6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, порядок соціального захисту у формі пенсійного забезпечення звільнених у відставку осіб начальницького складу органів внутрішніх справ унормовано, насамперед, приписами Закону України від 09.04.1992р. № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України № 2262-XII).

Так, положення названого закону запроваджують дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 Закону України № 2262-XII - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України № 2262-XII - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

При цьому, ст.43 Закону України №2262-XII визначено порядок обчислення розміру пенсії у разі її призначення вперше і саме у цій процедурі базовою розрахунковою величиною є виплати (як винагорода за працю), одержані особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення самого працівника (службовця) - власна винагорода особи за працю).

Натомість, ст.63 Закону України №2262-XII визначено порядок обчислення розміру вже призначеної пенсії шляхом її перерахунку у залежності від тих виплат (як винагорода за працю), котрі одержані третьою сторонньою особою - іншим працівником, який обіймає цю ж саму чи прирівняну посаду (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення іншого працівника - діючого службовця за аналогічною (прирівняною) посадою - винагорода третьої сторонньої особи за працю).

У силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019р. по зразковій справі №240/5401/18 процедури призначення пенсії (ст.43 Закону України №2262-XII) та перерахунку пенсії (ст.63 Закону України №2262-XII) є різними як за змістом, так і за механізмом проведення.

Відтак, суд не знаходить підстав для поєднання цих процедур за будь-якими компонентами, адже протилежне тлумачення змісту норм ст.ст.43 і 63 Закону України №2262-XII із абсолютною неминучістю призводить до штучного створення «віртуального» (неіснуючого у дійсності) показника грошового забезпечення, котрий не отримується жодним із діючих публічних службовців за рахунок автоматичного додавання структури власного грошового забезпечення особи - пенсіонера під час проходження служби до структури грошового забезпечення діючого публічного службовця.

Суд відмічає, що згідно з ч.4 ст.63 Закону України №2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) передано законодавцем у відання Уряду України і деталізовано, зокрема, у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, далі за текстом - Порядок №45).

Окрім того, процедура призначення та процедура перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії деталізовані також і приписами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007р. №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. за №135/13402; далі за текстом - Порядок №3-1).

Згідно з п.1 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, приводом для проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення загального характеру, виданого суб`єктом владних повноважень, наділеним правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців чи інших осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"

30.08.2017р. КМУ було прийнято постанову №704 з приводу оплати служби військовослужбовців (далі за текстом - Постанова КМУ №704).

Згідно з п.10 постанови КМУ №704 згадане нормативне рішення Уряду України набирало чинності з 01.01.2018р.

Постановою КМУ від 27.12.2017р. №1052 до п.10 Постанови КМУ №704 були внесені зміни в частині календарної дати набуття чинності і строк початку дії цього нормативного акту було перенесено з 01.01.2018р. на 01.01.2019р.

Таким чином, станом на 01.01.2018р. постанова КМУ №704 не діяла, а питання розмірів грошового забезпечення військовослужбовців було регламентовано постановою КМУ від 07.11.2007р. №1294.

Постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 (далі за текстом Постанова КМУ №103) до п.10 Постанови КМУ №704 були внесені чергові зміни в частині календарної дати набуття чинності і строк початку дії цього нормативного акту було перенесено на 01.03.2018р.

При цьому, положення пунктів 1 і 2 Постанови КМУ №103 стосувались перерахунку розміру раніше призначених пенсій військовослужбовцям у відставці та деяких іншим особам за виключенням поліцейських у відставці та атестованих співробітників органів внутрішніх справ у відставці.

Натомість, положення п.3 Постанови КМУ №103 стосувались перерахунку розміру раніше призначених пенсій поліцейським у відставці та атестованим співробітникам органів внутрішніх справ у відставці

За правилами ч.2 ст.265 та ч.1 ст.325 КАС України пункти 1 і 2 Постанови КМУ №103 діяли у період часу з 28.02.2018р. та до 05.03.2019р. (як до моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/3858/18) і були обов`язковими до виконання усіма суб`єктами права як чинне рішення Уряду України нормативного характеру.

За правилами ч.2 ст.265 та ч.1 ст.325 КАС України п.3 Постанови КМУ №103 діяв у період часу з 28.02.2018р. та до 19.11.2019р. (як до моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/12704/18).

За правилами ч.2 ст.265 та ч.1 ст.325 КАС України п.6 Постанови КМУ №103 діяв у період часу з 28.02.2018р. та до 29.01.2020р. (як до моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/5463/18).

Утрата чинності п.1 Постанови КМУ №103 з 05.03.2019р., п.2 Постанови КМУ №103 з 05.03.2019р., п.3 Постанови КМУ №103 з 19.11.2019р., п.6 Постанови КМУ №103 з 29.01.2020р. у силу ст.ст.255, 265, 325 КАС України означає, що саме з указаних календарних дат відбулись зміни у правовому регулюванні правовідносин з приводу перерахунку раніше призначеної пенсії.

Викладене узгоджується з останньою у часі правовою позицією постанови Верховного Суду від 17.06.2020р. у справі №2540/2873/18.

Тлумачення змісту норм ст.63 Закону України №2262-XII, постанови КМУ від 21.02.2018р. №103, постанови КМУ від 30.08.2017р. №704, Порядку №45 в аспекті структури грошового забезпечення діючого військовослужбовця як бази для обчислення розміру пенсії під час перерахунку з 01.01.2018р., дії в часі згаданих рішень Уряду України нормативного характеру, підстав і приводів вчинення адміністративним органом управлінського волевиявлення з приводу перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням винагороди за працю діючого публічного службовця викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.03.2021р. у справі №560/3762/18, від 09.06.2021р. у справі №520/1566/19, від 31.05.2021р. у справі №344/7971/16-а, від 14.05.2021р. у справі №400/73/19, від 01.04.2021р. у справі №813/1610/15, від 01.04.2021р. у справі №520/42/19.

Так, у силу правових висновків постанови Верховного Суду від 17.03.2021р. у справі №560/3762/18: принцип незворотності дії закону у часі, закріплений у нормах Конституції України та деталізований у рішеннях Конституційного Суду України (від 09.02.1999р. №1-рп/99, від 05.04.2001р. №3-рп/2001, від 13.03.2012р. №6-рп/2012) означає що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом; станом на 01.01.2018 року відповідні норми постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 були діючими, а тому підлягали застосуванню.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 09.06.2021р. у справі №520/1566/19: відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено; визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта; відповідний акт визнається нечинним на майбутнє і чинним до цього - протягом певного проміжку часу (останнім днем його календарної чинності є той, що передує одному з зазначених моментів). Визнання нечинним акту може призводити до відновлення дії іншого акту, початковим календарним днем якої є відповідний з вказаних моментів; оскільки постановами КМУ від 21.02.2018р. №103 та від 13.02.2008р. №45 при перерахунку пенсії не передбачалось включення інших видів грошового забезпечення, ніж передбачені цими постановами, зокрема, тих які отримував позивач на момент виникнення у нього права на призначення пенсії, ці платежі правомірно не включені до довідки про розмір грошового забезпечення; без наявності довідки про розмір грошового забезпечення пенсійний орган не може зробити перерахунок раніше призначених пенсій.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 31.05.2021р. у справі №344/7971/16-а: без отримання відповідної довідки про грошове забезпечення у пенсійного органу відсутні правові підстави та повноваження для проведення перерахунку пенсії; перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення.

У силу правових висновків постанова Верховного Суду від 14.05.2021р. у справі №400/73/19: органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках; без наявності довідки про розмір грошового забезпечення або відповідних складових у ній пенсійний орган не може зробити перерахунок раніше призначеної пенсії (Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №2540/2873/18 та від 09.09.2020 у справі №640/19107/18); згідно з абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції Постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням; Додаток 2 до Порядку № 45 передбачає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення); зміни, внесені Постановою КМУ від 21.02.2018р. №103, зокрема до додатка 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визнані судом протиправними та нечинними з 05.03.2019 - з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 та саме з цього часу діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін; скасування з 05.03.2019 в судовому порядку вищезазначених положень Постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 та Порядку № 45 не змінює правового регламентування до указаної дати, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми були чинними (Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 420/5496/18 та від 11.11.2020 у справі №240/478/19); позивач не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом, якщо його права продовжують порушуватися після набрання чинності рішенням суду у справі №826/3858/18; скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пункту 2 Постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 не змінює правового регламентування до указаної дати, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми Постанови №103 були чинними і пенсійний орган правомірно їх дотримувався (Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09.10.2020 у справі №2040/7844/18 та від 22.10.2020 у справі № 640/17732/19); у період дії пунктів 1, 2 Постанови № 103 ці норми підлягали безумовному виконанню усіма суб`єктами владних повноважень.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 01.04.2021р. у справі №813/1610/15: законна сила судового рішення - це така його властивість, яка робить рішення загальнообов`язковим для виконання та поширюється на всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян. При цьому одним із основних елементів права є принцип правової впевненості, який, серед іншого, передбачає, що рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів; рішення суду про визнання протиправним та скасування правового акта індивідуальної дії (у тому числі податкової вимоги), яке набрало законної сили, означає, що такий акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття, у тому числі до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 01.04.2021р. у справі №520/42/19: із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 особа має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019 (Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020).

Звідси слідує, що станом на 01.01.2018р. заявник не має суб`єктивного права на проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії з урахуванням усіх складових компонентів грошового забезпечення діючого військовослужбовця за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704.

Перерахунок пенсії з 01.01.2018р. цілком правомірно був проведений адміністративним органом з урахуванням лише таких складових грошового забезпечення діючого війсковослужбовця як оклад за посадою, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років.

Подія зміни правового регламентування настала лише 05.03.2019р. у зв`язку із втратою чинності пунктами 1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2019р. №103.

Юридичні наслідки цієї події поширюються на майбутні відносини і не мають правового значення для розв`язання спорів, що склалися раніше у часі (тобто для минулих подій).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020р. у справі №520/7764/2020 пенсійний орган був обтяжений обов`язком здійснити з 01.01.2018р. перерахунок розміру пенсії заявника із збереженням показника 77% грошового забезпечення діючого військовослужбовця (виключно у межах таких складових як: оклад за посадою, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та провести виплату різниці, здійснивши платіж по виплаті різниці однією сумою.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020р. у справі №520/7764/2020 виконано пенсійним органом у частині проведення перерахунку.

Доказів неправомірності проведеного перерахунку матеріали справи не містять.

Після ініціювання провадження у справі №520/7764/2020 заявник звернувся до суду у межах справи №520/15387/2020, де судом було постановлено рішення від 01.12.2020р.; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 без врахування додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 до теперішнього часу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 до 01.04.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 до теперішнього часу.

Наведена обставина підтверджує, що питання структури грошового забезпечення діючого військовослужбовця є предметом спору у справі №520/15387/2020, а не справи №520/7764/2020.

Суд вважає, що під час перерахунку пенсії з 01.01.2018р. із урахуванням збільшеного грошового забезпечення військовослужбовця станом на 01.03.2018р. пенсійний орган керувався положеннями пунктів 1 і 2 чинної на той час постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 (далі за текстом - Постанова КМУ №103) і проводив обчислення пенсії з урахуванням окладу за посадою, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років.

Положення пунктів 1 і 2 Постанови КМУ №103 стосувались перерахунку розміру раніше призначених пенсій військовослужбовцям у відставці та деяких іншим особам за виключенням поліцейських у відставці та атестованих співробітників органів внутрішніх справ у відставці.

Положення п.3 Постанови КМУ №103 стосувались перерахунку розміру раніше призначених пенсій поліцейським у відставці та атестованим співробітникам органів внутрішніх справ у відставці

За правилами ч.2 ст.265 та ч.1 ст.325 КАС України пункти 1 і 2 Постанови КМУ №103 діяли у період часу з 28.02.2018р. та до 05.03.2019р. (як до моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/3858/18) і були обов`язковими до виконання усіма суб`єктами права як чинне рішення Уряду України нормативного характеру.

За правилами ч.2 ст.265 та ч.1 ст.325 КАС України п.3 Постанови КМУ №103 діяв у період часу з 28.02.2018р. та до 19.11.2019р. (як до моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/12704/18).

За правилами ч.2 ст.265 та ч.1 ст.325 КАС України п.6 Постанови КМУ №103 діяв у період часу з 28.02.2018р. та до 29.01.2020р. (як до моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/5463/18).

Утрата чинності п.1 Постанови КМУ №103 з 05.03.2019р., п. 2 Постанови КМУ №103 з 05.03.2019р., п.3 Постанови КМУ №103 з 19.11.2019р., п.6 Постанови КМУ №103 з 29.01.2020р. у силу ст.ст.255, 265, 325 КАС України означає, що саме з указаних календарних дат відбулись зміни у правовому регулюванні правовідносин з приводу перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії військовослужбовцю у відставці.

Викладене узгоджується з останніми у часі правовими позиціями постанови Верховного Суду від 17.06.2020р. у справі №2540/2873/18 та постанови Верховного Суду від 01.04.2021р. по справі №520/42/19.

Тому ці події не зумовлюють виникнення у пенсійного органу обов`язку проведення повторного перерахунку пенсії з 01.01.2018р. за новими правилами.

Довід заявника про календарну дату та наслідки втрати чинності нормативно-правовим актом слід визнати абсолютно юридично неспроможним, позаяк у силу правової позиції постанови Верховного Суду від 01.04.2021р. по справі №813/1610/15 з моменту прийняття у разі скасування судом втрачає юридичну силу правовий акт індивідуальної дії, а не нормативне рішення Уряду України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021р. у справі №520/7764/2020 з питання встановлення судового контролю у порядку ст.382 КАС України установлені ті обставини, що виплата заявнику перерахунку пенсії за період з 01.01.2018р. по 20.09.2020р. за рішенням суду від 08.07.2020р. по справі №520/7764/2020 у повному обсязі не відбулась; у листі від 23.12.2020р. №10502-16262/Б-02/8/2000/20 адміністративним органом було указано як про виконання рішення суду по справі №520/7764/2020 в частині проведення перерахунку пенсії заявника та виплати частини боргу, так і про намір виплатити решту боргу після отримання асигнувань; Листом від 05.01.2021 р. №2000-0407-9/693 ГУПФУ в Харківській області порушило перед Пенсійним фондом України питання про виділення додаткових асигнувань з метою виконання рішення суду по справі №520/7764/2020 від 08.07.2020р.; Проте, доказів вжиття будь-яких інших заходів стосовно виплати заборгованості протягом періоду, що сплив з моменту звернення, відповідачем до суду не подано.

Цією ухвалою суду було вирішено зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області протягом 3 місяців від дати прийняття цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020р. у справі №520/7764/2020, зазначивши які конкретно посадові/службові особи очолювали ГУ ПФУ в Харківській області у цей період часу (із відображенням відомостей паспорта громадянина України, реєстраційного номера картки платника податків, дати народження та місця реєстрації адреси проживання) та які організаційно-правові заходи були вчинені з метою виконання рішення суду.

Копію вказаної ухвали ГУПФУ в Харківській області отримало 07.06.2021 р.

Ані станом на дату подання заяви від 14.06.2021р., ані станом на дату подання заяви від 17.06.2021р., ані станом на дату розгляду по суті даної заяви тримісячний строк на подання звіту про виконання рішення суду не сплинув, і матеріали справи не містять об`єктивних даних про намір владного суб`єкта у майбутньому вдатись до порушення прав заявника у цьому питанні.

Отже, підстав для продовження строку судового контролю за виконанням рішенням суду по даній справі наразі не вбачається.

На тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Сліденка А.В. у щорічній відпустці протягом 11 робочих днів.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-9, 166, 241-243, 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Заяви позивача від 14.06.2021р. та від 17.06.2021р. за вимогами щодо продовження судового контролю за виконанням рішення суду по справі №520/7764/2020 - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України.

Суддя Сліденко А.В.