Справа № 160/10574/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 липня 2021 року Справа №160/10574/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОСПЕЦЛІФТСЕРВІС" про стягнення 16387423,12 грн., -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2021р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОСПЕЦЛІФТСЕРВІС" та просить:

- стягнути податковий борг з відповідача у сумі 16387423,12 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Частиною 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами ст.4 Закону України Про судовий збір встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову суб`єктом владних повноважень майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021р. становить 2270 грн.

Тобто, позивач за подання даного адміністративного позову майнового характеру повинен був сплатити судовий збір у розмірі 22700 грн. (з урахуванням максимального розміру ставки судового збору).

Однак, як вбачається із доданих до позовної заяви документів, позивачем до адміністративного позову не додано оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 22700,00 грн. за подання позовної заяви у цій справі в порушення вимог ст.4 Закону України Про судовий збір, ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується також і Актом відділу з організаційного забезпечення розгляду адміністративних справ №1142 від 01.07.2021р.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у позові позивач заявляє позовні вимоги про стягнення податкового боргу за 12 податковими повідомленнями-рішеннями, проте, у позові не викладено обставин та не додано доказів, що свідчать про виникнення податкового боргу з урахуванням того, що позивач набуває право звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу після набуття такої суми боргу статусу узгодженого виходячи з вимог ст.56, ст.102 Податкового кодексу України, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також слід зазначити, що позивач у позові зазначає про термін лише сплати, який, по деяким податковим повідомленням-рішенням становить більше року, зазначає відповідні дати терміну сплати (наприклад: податкове повідомлення-рішення № від 17.11.2017р. - термін сплати вказано як 26.06.2018р.), однак, доказів зазначення та визначення такої дати до позову не додано і в позові не обґрунтовано, таких обставин не викладено; не додано і доказів які б свідчили про те, коли саме такі податкові повідомлення - рішення були вручені відповідачеві (по частині податкових повідомлень-рішень взагалі копії поштових повідомлень не надані, а частина таких документів не свідчить про направлення саме відповідного податкового повідомлення-рішення) в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позові позивач зазначає про нарахування пені у сумі 6,44 грн. (період не вказує) по ПДВ, проте, розрахунок пені містить іншу суму 1908,74 грн., при цьому, вказаний розрахунок не містить посилань на підставі якого документу вона розрахована, не містить посилань на граничні строки сплати та на період, коли сума боргу була сплачена, а отже, такий розрахунок пені не є належним доказом у розумінні ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, таким чином, можна дійти висновку, що розрахунку суми пені у розмірі 6,44 грн. по ПДВ до позову не додано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до положень п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами п.42.5 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 102.4 ст.102 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

Позивач у позові просить стягнути податковий борг за 4 податковими повідомленнями-рішеннями №, №, №, № від 17.11.2017р., проте, з позовом позивач звернувся до суду 25.06.2021р. (згідно штемпеля поштового зв`язку, тоді як строк звернення встановлений ст. 102 Податкового кодексу України складає 1095 календарних днів, а отже позивач повинен був звернутись до суду у строк до 17.11.2020р.), тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст.102 Податкового кодексу України (доказів, коли вказані податкові повідомлення-рішення були вручені відповідачеві не додано).

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та не додано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, суд звертає увагу суб`єкта владних повноважень - позивача на те, що з урахуванням того, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на податкових повідомленнях-рішеннях, які підлягають оскарженню у встановленому законом порядку та визначені у них суми набувають статусу податкового боргу лише після завершення такої процедури оскарження, позивач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний довести суду дотримання та завершення цієї процедури та набуття відповідної суми стягнення статусу узгодженого на момент звернення до суду з позовом виходячи з вимог чинного податкового законодавства.

Разом з тим, позивачем до позову не додано доказів вручення відповідачеві частини податкових повідомлень-рішень в порушення як норм податкового законодавства так і ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому викладу обставин та доказів, що свідчать про виникнення податкового боргу з урахуванням того, що позивач набуває право звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу після набуття такої суми боргу статусу узгодженого виходячи з вимог ст.56, ст.102 Податкового кодексу України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та зазначенням доказів визначення у позові дат терміну сплати по податковим повідомленням-рішенням до позову не додано і в позові не обґрунтовано, таких обставин не викладено у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- доказів які б свідчили про те, коли саме податкові повідомлення - рішення були вручені відповідачеві (по частині податкових повідомлень-рішень взагалі копії поштових повідомлень не надані, а частина таких документів не свідчить про направлення саме відповідного податкового повідомлення-рішення);

- розрахунку суми пені у розмірі 6,44 грн. із посиланням на граничні строки сплати та на період, коли сума боргу була сплачена;

- доказів дотримання та завершення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень та набуття відповідної суми стягнення статусу узгодженого на момент звернення до суду з позовом у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом у вищенаведеній частині позовних вимог та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 22700,00 грн. у відповідності до вимог ст.4 Закону України Про судовий збір, ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 123, п.5 ч.5 ст.160, ч.3, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОСПЕЦЛІФТСЕРВІС" про стягнення 16387423,12 грн. - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому викладу обставин та доказів, що свідчать про виникнення податкового боргу з урахуванням того, що позивач набуває право звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу після набуття такої суми боргу статусу узгодженого виходячи з вимог ст.56, ст.102 Податкового кодексу України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та зазначенням доказів визначення у позові дат терміну сплати по податковим повідомленням-рішенням до позову не додано і в позові не обґрунтовано, таких обставин не викладено у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- доказів які б свідчили про те, коли саме податкові повідомлення - рішення були вручені відповідачеві (по частині податкових повідомлень-рішень взагалі копії поштових повідомлень не надані, а частина таких документів не свідчить про направлення саме відповідного податкового повідомлення-рішення);

- розрахунку суми пені у розмірі 6,44 грн. із посиланням на граничні строки сплати та на період, коли сума боргу була сплачена;

- доказів дотримання та завершення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень та набуття відповідної суми стягнення статусу узгодженого на момент звернення до суду з позовом у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом у вищенаведеній частині позовних вимог та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 22700,00 грн. у відповідності до вимог ст.4 Закону України Про судовий збір, ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №UA4004632 ГУК у Дніпропетровській області/Чечелівський район, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва