Справа № 280/5172/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

29 червня 2021 року Справа № 280/5172/21 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П., перевіривши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81)

про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

скасувати рішення центральної комісії Департаменту з питань виконання покарань щодо переведення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі до установи покарань від 06.05.2021;

зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про переведення засудженого до іншої установи виконання покарання, розташованої ближче до його місця проживання, та місця проживання його матері.

За приписами ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам статтй 160 КАС України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Разом із тим, у позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача (за його наявності) або його номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Також, з відкритих відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань судом встановлено, що повним найменуванням відповідача є: Департамент з питань виконання кримінальних покарань, а не Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, як зазначено у позовній заяві.

Також згідно з вимогами п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Так, позивач, серед іншого, просить суд зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про переведення засудженого до іншої установи виконання покарання, розташованої ближче до його місця проживання, та місця проживання його матері.

Водночас, у якості відповідача Міністерство юстиції України не визначено.

Звідси, позивачу необхідно або уточнити склад відповідачів у справі, або уточнити позовні вимоги, з урахуванням того, що відповідачем визначено Департамент з питань виконання кримінальних покарань.

В силу приписів ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається, серед іншого, на те, що до звернення про переведення до іншої установи виконання покарань ним надавалися копії: свідоцтва про народження, паспорту його матері, довідки-витягу із справи засудженого. Крім того зауважує, що відповідно до вироку від 15.06.2015 Суворівського районного суду м. Одеси та ухвали Апеляційного суду Одеської області йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Водночас, копії вказаних документів до позовної заяви не надає.

Згідно з п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказане підтвердження в позові відсутнє.

Частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до приписів пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривні.

Позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, за яку слід сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. (2 270,00 грн.х0,4=908,00 грн.).

Водночас, до позовної заяви доказів сплати судового збору не надано.

При цьому, позивач посилається на п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення його від сплати судового збору.

Так, в силу вказано норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Тобто, для звільнення від сплати судового збору на підставі вказаної норми необхідна сукупність декількох обставин: наявність у особи статусу, зокрема, засудженого до покарання у виді довічного позбавлення волі; відсутність на її особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору, при цьому справа має бути пов`язана із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Водночас, справа про зобов`язання повторно розглянути клопотання про переведення засудженого до іншої установи виконання покарання не пов`язана із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України. Крім того, доказів відсутності на особовому рахунку позивача коштів, достатніх для сплати судового збору, суду також не надано.

Звідси, п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 169, 241, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду:

позовну заяву (у новій редакції, у кількості примірників для суду та відповідно до кількості відповідачів), в якій: зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта України позивача; повне найменування відповідача, у відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; або уточнити склад відповідачів у справі, або уточнити позовні вимоги, з урахуванням того, що відповідачем визначено Департамент з питань виконання кримінальних покарань; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (зокрема, копії свідоцтва про народження позивача, паспорту його матері, довідки-витягу із справи засудженого, вироку від 15.06.2015 Суворівського районного суду м. Одеси та ухвали Апеляційного суду Одеської області, якими позивачу призначено покарання у виді довічного позбавлення волі);

докази сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Роз`яснити позивачу, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо у встановлений судом строк, позивач не усуне недоліки позовної заяви, її буде повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.П. Бойченко