Справа № 310/3063/20
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/3063/20
2-а/310/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Рибака Олександра Станіславовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до старшого інспектора Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Рибака О.С., Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, який в подальшому уточнив. В обґрунтування позову зазначив, що 21.04.2020 року відповідачем відносно ОСОБА_2 було винесено постанову серії БАА № 205125 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, яке не було зафіксовано в автоматичному режимі. Вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнуто безпідставно, так як правила дорожнього руху він не порушував. Зазначив, що небезпечний вантаж ( НОМЕР_1 ) він не перевозив, оскільки взагалі їхав без вантажу. Крім того, вказав, що диспозиція ст. 132-1 КУпАП є бланкетною нормою права, однак у постанові серії БАА № 205125 від 21.04.2020 року не зазначено який саме нормативно-правовий акт та які вимоги цього акту ним порушені. Також у постанові не зазначено яку частину ст. 132-1 КУпАП він порушив. Крім того, прізвище особи, щодо якої розглядалась справа у постанові зазначено « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ». Вказав, що 21.04.2020 року інспектор ОСОБА_5 зупинив транспортний засіб під його керуванням та не пояснив відповідно до ч.1,2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» причину зупинки. ОСОБА_1 у позові зазначив, що оскаржувана постанова не містить жодного доказу на підтвердження вчинення ним порушення, відповідно докази не досліджувались та факт вчинення правопорушення не доведено. Вважає, що фактично розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, оскільки оскаржувану постанову було винесено протягом 5 хвилин без дослідження доказів, чим порушено ст.ст. 1,7,245,246,249,268,279,280 КУпАП, ст.ст.7,18 ЗУ «Про національну поліцію», п.5,9,10 розділу ІІІ Інструкції № 1395, та в порушення ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення відповідачем не враховані характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. За вказаних підстав ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАА № 205125 від 21.04.2020 року.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.05.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові.

Старший інспектор Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Рибак О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду відзив, у якому зазначив, що Головне управління Національної поліції є неналежною стороною по справі. Посилаючись ст. 4, 5 КАС України, ст. 222 КУпАП у відзиві зазначив, що старший інспектор Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Рибак О.С. є уповноваженою посадовою особою органу Національної поліції на розгляд справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення. Крім того, вважають постанову, складену інспектором, законною та такою, що складена з дотриманням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Щодо відсутності доказів вчинення правопорушення, представник зазначив, що постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.04.2020 року серії БАА № 205125 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а зібрані у ході розгляду адміністративної справи докази вказують на порушення ОСОБА_1 ст. 132-1 КУпАП. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 просили відмовити та розглянути справу за відсутності представника ГУНП в Дніпропетровській області.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

21.04.2020 старшим інспектором Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Рибаком О.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 205125, згідно якої 21.04.2020 року о 16 годині 25 хвилин на а/д Знамянка-Луганськ водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Рено, д.н. НОМЕР_2 , експлуатуючи н/п YILTEKS, д.н. НОМЕР_3 , перевозив небезпечний вантаж (ООН1005- аміак безводний), не маючи узгодженого з поліцією маршруту руху даного небезпечного вантажу. Своїми діями порушив ст. 132-1 КУпАП. За вказане правопорушення до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00грн. (а.с. 7).

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи оскаржувану постанову та притягаючи позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, відповідач не зазначив частину даної статті та конкретний нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 27.05.2020 начальника Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області було зобов`язано надати копію адміністративного матеріалу про притягнення 21.04.2020 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №205125, однак матеріали справи до суду не надходили.

У постанові зазначено, що водій ОСОБА_2 перевозив небезпечний вантаж (ООН1005- аміак безводний), не маючи узгодженого з поліцією маршруту руху даного небезпечного вантажу, але до постанови не доданого жодного доказу, що саме зазначена речовина містилася у н/п YILTEKS, д.н. НОМЕР_3 , та містилася взагалі.

Крім того, при винесенні постанови не зазначено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, не дано оцінку цим доказам, в порядку ст. 252 КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначене, приходжу до висновку, що до протоколу не додано достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення

Таким чином, постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Тобто, дана постанова не відповідає вимогам, зазначеним в ст. 283 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою серії БАА № 205125 від 21.04.2020 року до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень було притягнуто ОСОБА_2 і він був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого 132-1 КУпАП, яка полягала в порушенні правил дорожнього руху, а саме порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів. Постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного оформлення факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова серії БАА № 205125 від 21.04.2020 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки при невизнанні позивачем своєї вини, його вина не підтверджена ніякими фактичними даними, а відповідно до пояснень позивача правил дорожнього руху він не порушував, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав інших доказів стосовно вини позивача та правомірності свого рішення.

З огляду на викладене, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутній у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено 420,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 71,72,77,139,241-246,255,286,295,297 КАС України, ст.ст. 1,7,9,132-1,247,251,252,254,258,268,280,283 КУпАП України, ст. 19 Конституції України, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 №1306, ст. ст. 23, 30 ЗУ «Про Національну поліцію», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову старшого інспектора Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Рибака Олександра Станіславовича серії БАА № 205125 від 21.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Гетьманська, буд. 7, м. Новомосковськ, 51200) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя