Справа № 200/1600/21-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 р. Справа№200/1600/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бєломєстнова О.Ю.

при секретарі: Щербак Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача Кравченко Ю.С.

представника відповідача-1 Ярової С.Е.

представника відповідача-2 Озацької О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго до Головного управління ДПС у Донецькій області, Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2021 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59), Офісу великих платників податків Державно податкової служби (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Терещенківська, 11а), у якій просить про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1 591 996,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним була подана податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2017 року, згідно з якою ним визначено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 7 825 974 грн., та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

За результатом проведення перевірки даної декларації ГУ ДФС у Донецькій області було складено акт №909/05-99-12-02/34657789 від 29.12.2017 року та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018 року і податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018 року, з якими позивач не погодився та звернувся до Донецького окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 11.04.2018 року по справі №805/767/18-а, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року, вказані податкові повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані.

23.10.2018 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання бездіяльності ГУ ДФС у Донецькій області протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №200/11217/18-а позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Донецькій області щодо невнесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 7 825 974 грн. 18.03.2019 року Перший апеляційний адміністративний суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про продовження строку усунення недоліків по сплаті судового збору за апеляційною скаргою та повернув її заявникові.

11.04.2019 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з бюджету з відшкодування податку на додану вартість. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі №200/5122/19-а, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року, позов задоволено у повному обсязі, а саме вирішено стягнути з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування на додану вартість у розмірі 7 825 974 грн. та пеню у розмірі 257 161,51 грн.

Фактично кошти бюджетного відшкодування з ПДВ перераховані Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві на банківський рахунок позивача у сумі 7 825 974,00 грн. (відшкодування з податку на додану вартість) меморіальним ордером № 8010 від 06.10.2020 року та у сумі 257 161,51 грн. (пеня, нарахована на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість за період з 19.03.2019 року по 13.05.2019 року) меморіальним ордером № 8011 від 06.10.2020 року, що підтверджується банківською випискою та листом ДКСУ № 5-06-06/18408 від 16.10.2020 року.

Зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі №200/5122/19-а встановлено факт заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ. Оскільки кошти бюджетного відшкодування Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві перераховані позивачу з порушенням строку, передбаченого п.200.13 ст.200 ПК України, тому позивач має право на стягнення пені, що нараховується на суму такої заборгованості.

Під час підготовчого провадження у справі позивачем були збільшені позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України на його користь суми пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість. Остаточно позивач просить стягнути в розмірі 2 622 451,73 грн. (а.с.115-117). Заява про збільшення позовних вимог мотивована тим, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року у справі №805/767/18-а набрало законної сили відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду 18.09.2018 року. 19.09.2018 року 25.09.2018 року є строком на поштове пересилання та один робочий день після отримання рішення для внесення контролюючим органом до Реєстру заяв на повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми (п.200.15 ст.200 ПК України). 26.09.2018 року 02.10.2018 року п`ять операційних днів для перерахування органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, узгодженої суми бюджетного відшкодування (п.200.13 ст.200 ПК України). Тому кількість днів прострочення за період з 03.10.2018 року по 05.10.2020 року складає 734 днів. Отже, розмір пені, який підлягає стягненню з держави на користь ТОВ Краматорськтеплоенерго за порушення строку повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 7 825 974, 00 грн., складає 2 622 451,73 грн.

09.03.2021 року відповідач-1 засобами електронного зв`язку надав відзив на адміністративний позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на наступне. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» по декларації з ПДВ за жовтень 2017 року заявлено до відшкодування суму ПДВ у розмірі 7 825 974,00 грн. За результатами проведеної позапланової документальної виїзної перевірки за жовтень 2017 року (акт №909/05-99-12-02/34657789 від 30.11.2017 року) встановлено: завищення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 7 825 974 грн., завищення суми податку на додану вартість, заявленої до відшкодування з бюджету на рахунок платника в банку в розмірі 7 825 974 грн., заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 2 392 159 за жовтень 2017 року.

За результатами перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення (форма В1) № від 17.01.2018 року, відповідно до якого зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2017 року у розмірі 7 825 974 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 956 494 грн.; податкове повідомлення-рішення (форма Р) № від 17.01.2018 року, відповідно до якого збільшено суму податкових зобов`язань за жовтень 2017 року у розмірі 2 392 159 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 196 076 грн.

Не погодившись з висновками перевірки підприємство звернулося до Донецького окружного адміністративного суду, рішенням якого від 11.04.2018 року по адміністративній справі №805/767/18-а позовну заяву товариства про скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.01.2018 року та № від 17.01.2018 року задоволено.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі № 200/5122/19-а, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року, задоволено позов ТОВ «Краматорськтеплоенерго» щодо стягнення з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 825 974,00 грн. та пені у розмірі 257 161,51 грн.

Зазначає, що у даній справі не є спірним та обставина, що відповідачем було здійснено відшкодування податку на додану вартість у сумі 7 825 974,00 грн. та пені у сумі 257 161,51 грн., тобто бюджетна заборгованість після 06.10.2020 року відсутня.

12.03.2021 року відповідач-3 через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на наступне. На виконання інформаційного запиту надісланого Казначейством 06.10.2020 року, Головним управлінням Казначейства було перераховано кошти в сумі 7 825 974,00 грн. та 257 161,51 грн. на рахунок ТзОВ «Краматорськтеплоенерго», а саме - платіжними дорученнями від 06.10.2020 року № 95, № 96, з призначенням платежу: «На виконан. викон. листа суду 24.02.2020 по справі №200/5122/19-а щодо стягнення ПДВ (пені) стягувачу ТОВ «Краматорськтеплоенерго» (за жовтень 2017 року)». Таким чином, Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві були виконані всі приписи та норми законодавства щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ на рахунок позивача.

17.03.2021 року відповідач-2 через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на наступне. До 31.12.2018 року (тобто на момент виникнення у платника податків права на бюджетне відшкодування) ТОВ «Краматорськтеплоенерго» знаходилось на обліку у Головному управлінні ДФС у Донецькій області. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» знаходилося на обліку в Офісі ВПП ДПС з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року. Після проведення операції виключення ППР в ІКП 28.02.2018 року збільшено переплату у відповідності до первинної декларації за жовтень 2017 року на суму 7 825 974,00 грн., заявлену до відшкодування на рахунок платника у банку і не відшкодовану. Станом на дату переходу 01.01.2019 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на облік до Офісу ВПП ДПС в ІКП обліковувалася переплата у сумі 7 825 974,00 грн., як надміру сплачена за рахунок сплати коштами. Зазначає, що згідно отриманої відповіді від ГУ ДПС у Донецькій області від 13.03.2019 року на момент переходу до Офісу ВПП у ТОВ «Краматорськтеплоенерго» були відсутні залишки невідшкодованого ПДВ, які були заявлені по декларації за жовтень 2017 року у розмірі 7 825 974,00 грн.

06.10.2020 року підприємству відшкодовано за рішенням суду по справі №200/5122/19-а основна заборгованість у розмірі 7 825 974,00 грн. та пеню у розмірі 257 161,51 грн. Офісом ВПП складені довідки по ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на основну заборгованість по ПДВ та пеню. В довідках зазначено, що залишок бюджетної заборгованості та залишок по пені станом на 27.05.2020 року за даними Офісу ВПП ДПС становить 0,00 грн., оскільки за платником податків обліковувалась переплата. Зазначені довідки підприємством були не погоджені та не підписані.

07.04.2021 року відповідач-2 через відділ діловодства та документообігу суду надав письмові пояснення, які за змістом є аналогічним змісту відзиву на позовну заяву.

12.04.2021 року позивач засобами електронного зв`язку надав письмові пояснення, з яких вбачається наступне. Бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість, внесених до Реєстру, здійснюється на центральному рівні ДФС, Мінфіну та Казначейства: ДФС на центральному рівні формує Реєстр за даними, внесеними територіальними підрозділами ДФС та Офісу ВПП ДФС (дані АІС «Суди», ІТС «Податковий блок»), які Мінфін, в свою чергу, оприлюднює на офіційному веб-порталі.

Зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №200/11217/18-а, яке набрало законної сили 18.03.2019 року встановлено, що відповідачем-1 без встановленого законодавством порядку сума невідшкодованого ПДВ зарахована в рахунок погашення поточних платежів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за липень, серпень 2018 року, а сума за податковою декларацією від 15.11.2017 року у розмірі 7 825 974,00 грн. рахується як переплата. Тим самим, відповідачем-1 порушений порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України, та строки проведення розрахунків, регламентовані ст.200 ПК України.

13.04.2021 року відповідач-1 засобами електронного зв`язку надав додаткові пояснення, з яких вбачається, що сума до відшкодування у позивача виникла з 20.11.2017 року та обліковувалась в інтегрованій картці платника податку до 31.12.2018 року (з 01.01.2019 року платник перейшов на облік до Офісу ВПП ДПС). Отже, на момент переходу до Офісу ВП у ТОВ «Краматорськтеплоенерго» дійсно були відсутні залишки невідшкодованого ПДВ, які були заявлені по декларації за жовтень 2017 року у розмірі 7 825 974,00 грн., та обліковувалась переплата у зазначеній сумі як надміру сплачені кошти, які надійшли з рахунку в СЕА ПДВ внаслідок хронологічного погашення сум позитивними нарахуваннями.

18.05.2021 року відповідач-2 засобами електронного зв`язку надав відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у якому зазначив наступне. 06.10.2020 року підприємству відшкодовано за рішенням суду № 200/5122/19-а основну заборгованість у розмірі 7 825 974,00 грн. та пеню у розмірі 257 161,51 грн. Наразі у справі №200/1600/21-а, подаючи заяву про збільшення позовних вимог від 26.04.2021 року щодо визначення розміру пені, ТОВ «Краматорськтеплоенерго» серед іншого збільшує суму пені на 1 030 455,64 грн. З викладеного вбачається, що позивач повторно просить суд стягнути пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, яку було відшкодовано у розмірі 257 161,51 грн.

19.05.2021 року позивач засобами електронного зв`язку надав відповідь на відзив на позовну заяву, з якої слідує наступне. При поданні заяви про збільшення позовних вимог від 26.04.2021 року за №06/625 позивачем помилково зазначений період стягнення пені з 19.03.2019 року по 13.05.2019 року. Позивач збільшує позовні вимоги лише за період з 03.10.2018 року по 18.03.2019 року. Таким чином, розмір пені, який підлягає стягненню з держави на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за порушення строку повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 7 825 974,00 грн., складає 2 365 416,72 грн.

21.05.2021 року відповідач-1 засобами електронного зв`язку надав доповнення до відзиву на позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у якому зазначив наступне. З розрахунку уточненої позовної заяви вбачається, що до складу збільшених позовних вимог (1 030 455,64 грн.) включений період з 19.03.2019 року по 25.04.2019 року (38 днів) та період з 26.04.2019 року по 13.05.2019 року за 18 днів. Отже, перша позиція уточнюючого розрахунку щодо періоду та кількості днів прострочки (205 днів) є невірною, оскільки містить 38 днів прострочки, за які позивачем сума пені у розмірі 175 458,34 грн. вже отримана. Крім того, не вірною є і позиція №2 уточнюючого розрахунку, оскільки за період з 26.04.2019 року по 13.05.2019 року за 18 днів пеня позивачем також отримана у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року замінено відповідача-2 Офіс великих платників податків Державної податкової служби на його правонаступника Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великим платниками податків (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Блоговіщенська, 30).

Ухвалою суду від 21.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14 червня 2021 року о 14 год. 30 хв.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судове засідання з`явився, проти заявлених вимог заперечив, посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача-2 у судове засідання з`явився, проти заявлених вимог заперечив, посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача-3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони в обґрунтування вимог та заперечень, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», зареєстровано в якості юридичної особи () за адресою: 84320, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 8-Д, з 17.11.2006 року перебувало на обліку як платник податку на додану вартість в ДПІ у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області, згідно з витягом № 302.

15.11.2017 року позивачем надано/зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року з додатками, згідно з якою ТОВ «Краматорськтеплоенерго» визначено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 7 825 974 грн. Відповідно до п. 200.7 сталі 200 Податкового Кодексу України до податкової декларації позивачем додано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

28.11.2017 року позивачем надано до Головного управління ДФС у Донецькій області заяву № 07/1715 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 7 825 974 грн. по декларації за жовтень 2017 року.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з питань достовірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 7 825 974 грн. та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 7 825 974 грн. по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року № від 15 листопада 2017 року, на підставі якої складено акт № 909/05-99-12-02/34657789 від 29 грудня 2017 року.

На підставі зазначеного акта перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення № від 17 січня 2018 року про зменшення суми податку на додану вартість, заявлену до відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 7 825 974 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 956 493,50 грн. та № від 17 січня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 3 588 238,50 грн., з яких збільшення за податковими зобов`язаннями в сумі 2 392 159,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1 196 079,50 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року по справі № 805/767/18-а, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року, податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018 року і податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018 року визнані протиправними та скасовані.

05.10.2018 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» направило до Головного управління ДФС у Донецькій області (копію управлінню Державної казначейської служби України у Донецькій області, Державній фіскальній службі України, прокуратурі Донецької області) заяву про необхідність дотримання вимог Податкового кодексу України щодо обов`язку контролюючого органу з включення податкової декларації з ПДВ від 15.11.2017 року № до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

З відомостей ІКП позивача з ПДВ вбачається, що платником ТОВ «Краматорськтеплоенерго» були здійснені перерахування коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, які зараховані: 23.07.2018 року [сума 455 772] платіжне доручення № 24286124 від 23.07.2018 року, 26.07.2018 року [сума 3 144 005] платіжне доручення № 25527303 від 26.07.2018 року, 29.08.2018 року [сума 5 396 305] платіжне доручення № 38265604 від 29.08.2018 року. Станом на дату надання інформації по платнику ТОВ «Краматорськтеплоенерго» відсутні залишки невідшкодованого ПДВ, які були заявлені по декларації за жовтень 2017 року у розмірі 7 825 974 грн., а в наявності переплата з ПДВ у сумі 7 825 981 грн. (надміру сплачені кошти, які надійшли з рахунку в СЕА ПДВ).

Вказані обставини встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №200/11217/18-а, яке набрало законної сили.

З 01.01.2019 року позивач перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року по справі № 200/5122/19-а, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до Головного управління ДФС у Донецькій області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про стягнення заборгованості з бюджету з відшкодування податку на додану вартість задоволено повністю, а саме:

стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 825 974 грн.;

стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 257 161 грн. 51 коп.

Судом встановлено, що фактично кошти бюджетного відшкодування з ПДВ перераховані Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві на банківський рахунок позивача у сумі 7 825 974,00 грн. - меморіальним ордером № 8010 від 06.10.2020 року та у сумі 257 161,51 грн. (пеня, нарахована на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість за період з 19.03.2019 року по 13.05.2019 року) меморіальним ордером № 8011 від 06.10.2020 року. Зазначене підтверджується банківською випискою та листом ДКСУ № 5-06-06/18408 від 16.10.2020 року.

Отже, спірні правовідносини виникли з приводу стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ Краматорськтеплоенерго пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період з 03.10.2018 по 05.10.2020 включно в розмірі 2 622 451,73 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

На підставі пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Пунктом 200.10 статті 200 ПК України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 ПК України).

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Пунктом 200.14 статті 200 ПК України визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

При цьому, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податку відповідне податкове повідомлення.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26.

Як раніше зазначено, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року по справі № 200/5122/19-а (із врахуванням встановленого судами при розгляді справи № 200/11218/18-а права ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 7 825 974 грн.) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до Головного управління ДФС у Донецькій області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про стягнення заборгованості з бюджету з відшкодування податку на додану вартість задоволено повністю, а саме:

стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 825 974 грн.;

стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 257 161 грн. 51 коп.

Рішення залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, Донецьким окружним адміністративним судом при розгляді зазначеної справи № 200/5122/19-а встановлено факт заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ та правильності нарахування пені за наведений у рішенні період.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня нам рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами факт того, що кошти бюджетного відшкодування з ПДВ перераховані Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві на банківський рахунок позивача у сумі 7 825 974,00 грн. (відшкодування з податку на додану вартість) меморіальним ордером № 8010 від 06.10.2020 року та у сумі 257 161,51 грн. (пеня, нарахована на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість за період з 19.03.2019 року по 13.05.2019 року) меморіальним ордером № 8011 від 06.10.2020 року. Зазначене підтверджується банківською випискою та листом ДКСУ № 5-06-06/18408 від 16.10.2020 року.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість у розмірі у сумі 7 825 974,00 грн., пеня складає 2 622 451,73 грн. саме за період з 03.10.2018 року по 05.10.2020 року.

Статтею 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини Справа «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року зазначено, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

З вищенаведеного слідує, що судом вже була надана оцінка правомірності зобов`язань щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість за період з 19.03.2019 року по 13.05.2019 року у розмірі 257 161 грн. 51 коп.

Відтак, позовні вимоги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» у частині стягнення з Державного бюджету України на його користь пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість за період з 19.03.2019 року по 13.05.2019 року у розмірі 257 161,51 грн. не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що пеня повинна нараховуватися саме з 04.10.2018 року, у зв`язку з наступним.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року у справі №805/767/18-а набрало законної сили відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду 18.09.2018 року. Дана постанова надійшла до відповідача 25.09.2018, що підтверджується відміткою на супровідному листі суду (а.с. 158, т.2).

Відтак, з урахуванням часу, необхідного для внесення відповідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (п.200.15 ст.200 ПК України), та пяти операційних днів для перерахування органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, узгодженої суми бюджетного відшкодування (п.200.12 ст.200 ПК України) період нарахування пені має починатися з 04.10.2018, а не з 03.10.2018, як це розраховував позивач.

У судовому засіданні представник позивача на вимогу суду пояснила, що сума пені, нарахована за один день 03.10.2018 складає 4 631,26 грн.. Представники відповідачів проти такого розрахунку позивача не заперечували. Зважаючи на висновки суду щодо помилковості визначеної позивачем дати початку нарахування пені, позовні вимоги підлягають задоволенню також з виключенням наведеної вище суми - 4 631,26 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету пені в розмірі 2 360 658 грн. 96 коп. (2 622 451,73 грн. за мінусом 257 161,51 грн. та 4 631,26 грн.), які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 року у справі №826/7380/15.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наведених підстав, виходячи з системного аналізу норм, які регулюють спірні відносини, враховуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову шляхом:

стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2 360 658 грн. 96 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 8 статті 139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи висновок суду про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а також виникнення спору саме у зв`язку з протиправною бездіяльністю Головного управління ДПС у Донецькій області (бездіяльність встановлена рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №200/11217/18-а) судові витрати підлягають покладенню на Головне управління ДПС у Донецькій області, за рахунок бюджетних асигнувань якого підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 20 433,99 грн. (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Керуючись статтями 5-10, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго до Головного управління ДПС у Донецькій області, Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені у розмірі 2 622 451,73 грн., нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д) пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2 360 658 (два мільйона триста шістдесят тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн. 96 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д) судовий збір у розмірі 20 433 (двадцять тисяч чотириста тридцять три) грн. 92 коп.

У судовому засіданні 14 червня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 24 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.