Справа № 640/12442/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Київ №640/12442/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомНаціонального банку України
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ізокванта Плюс»
простягнення штрафу
встановив:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізокванта Плюс», у якому просило суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізокванта Плюс» до Державного бюджету України (на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника (код бюджетної класифікації за доходами 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції») штраф у сумі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що в межах своїх повноважень ним складено акт про правопорушення відповідачем на ринку фінансових послуг від 19 серпня 2019 року №1420/16-2/13.

Суть порушення, за вчинення якого до Товариства застосовано штрафну санкцію, полягала у наступному:

- товариством не надано до Нацкомфінпослуг аудиторський звіт щодо річної фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності та звіт про надання впевненості щодо звітних даних за 2018 рік фінансової компанії, що свідчить про порушення товариством вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг.

Відповідно до Постанови від 04 вересня 2019 року №751/1420/16-2/13-П на Товариство накладено штраф у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Частиною третьою статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що штрафи, накладені національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, стягуються у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.4 розділу II Положення № 2319 рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Штрафні санкції (штрафи) накладаються Головою Нацкомфінпослуг та керівниками самостійних структурних підрозділів або особами, які їх заміщують, за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг.

У разі несплати штрафу особою в добровільному порядку у строк, передбачений постановою, він стягується Нацкомфінпослуг у судовому порядку.

Особи сплачують штрафи шляхом перерахування коштів до Державного бюджету України відповідно до законодавства.

При добровільному виконанні постанови особа зобов`язана надати Нацкомфінпослуг документи, що підтверджують перерахування коштів до Державного бюджету України відповідно до законодавства.

Постанова, крім іншого, повинна містити строк, протягом якого учасник ринку фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) зобов`язаний повідомити Нацкомфінпослуг про добровільне виконання або про відмову від добровільного виконання постанови, чого не було зроблено відповідачем.

Відповідно до Постанови про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг від 04 вересня 2019 року №751/1420/16-2/13-П (далі - Постанова) до Товариства застосовано штрафну санкцію за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг та постановлено вимогу письмово повідомити Нацкомфінпослуг про виконання або про відмову від добровільного виконання постанови Нацкомфінпослуг у термін включно до 25 вересня 2019 року з одночасним наданням у разі сплати штрафу документів, що підтверджують його сплату (оригінал квитанції або іншого платіжного документа).

Також, у позовній заяві зазначено, що станом на день звернення до суду документів, які підтверджували б виконання постанови до Нацкомфінпослуг не надходило, сума штрафу у розмірі 17000 грн. не була перерахована до Державного бюджету України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копія вказаної ухвали суду направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про причини невручення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року здійснено заміну позивача з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на Національний банк України.

Крім того, судом вчинено спробу повідомити відповідача про відкриття провадження у даній справі шляхом телефонограми, однак за телефоном, вказаним у позовній заяві 044-228-54-65, абонент не відповідав.

За таких підстав та враховуючи положення частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається таким, що отримав копію ухвали Окружного адміністративного суду міста Києві 10 серпня 2020 року, тобто повідомлений належним чином.

Станом на день ухвалення рішення відповідач своїм правом на надання суду відзиву на позовну заяву не скористався, заяв/клопотань суду не направляв з невідомих суду причин.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до наданої суду копії Акту про правопорушення, Товариством вчинено порушення на ринку фінансових послуг.

Копія вказаного акту направлена на адресу Товариства та повідомлено керівника Товариства про необхідність з`явитись до приміщення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг для надання пояснень стосовно невиконання вимог законодавства.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 04 вересня 2019 року №751/1420/16-2/13-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг до відповідача застосовано штрафну санкцію у розмірі 17000,00 грн. та зобов`язано останнє повідомити Нацкомфінпослуг про виконання або про відмову від добровільного виконання постанови.

У зв`язку з несплатою суми штрафу відповідачем у встановлений судом строк та не поданням на адресу позивача відповідних документів, які б підтверджували факт сплати суми штрафу у розмірі 17000 грн. до Державного бюджету України відповідачем, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі по тексту - Закон України від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції, у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 Закону України від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 41 Закон України від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ штрафи, накладені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг стягуються у судовому порядку.

Жодних доказів щодо оскарження постанови Нацкомфінпослуг або сплати визначеного цією постановою штрафу відповідачем суду не надано.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем надано суду належні та допустимі докази правомірності застосування до відповідача штрафу, а також надано докази належного повідомлення відповідача про прийняту постанову про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

вирішив:

1. Адміністративний позов Національного банку України задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізокванта Плюс» до Державного бюджету України (на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника (код бюджетної класифікації за доходами 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції») штраф у сумі 17000,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко