Справа № 200/12081/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року справа №200/12081/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року по справі №200/12081/20-а (суддя 1-ї інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 313 210,04грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь позивача заборгованість з пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 313 210,04грн.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в Бердянському відділі обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, як внутрішньо переміщена особа.

Судовим рішенням, що набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Запорізької області поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.01.2016 року.

Відповідач поновив виплату пенсії, проте протиправно не виплатив заборгованість по пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2019 року до теперішнього часу в сумі 313210,04 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 313 210,04грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь позивача заборгованість з пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 313 210,04 грн.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти постанову, якою закрити провадження у справі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Апелянт, посилаючись на висновки Верховного Суду в постанові від 22.12.2020 року у справі №440/1810/19, вважає, що спір у цій справі є тотожним спору у справі №280/2809/19, оскільки виник між тими ж сторонами, про той самий предмет позову із тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення у справі №280/2809/19, тому цей спір в окремому судовому проваджені не розглядається.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача виконати судове рішення. Отже наявні підстави для закриття провадження у справі.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач знаходиться на обліку у відповідача, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року у справі №280/2809/19 позов ОСОБА_1 до Бердянського управління ПФУ в Запорізькій області - задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Бердянського управління ПФУ в Запорізькій області щодо невиплати позивачу пенсії за період з 01.01. 2016 року; зобов`язано Бердянське управління ПФУ в Запорізькій області поновити нарахування та виплату пенсії позивачу; в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 41-48).

На виконання рішення суду у справі №280/2809/19 відповідачем поновлено виплату пенсії з моменту її припинення з 01.01.2016 року. Виплата пенсії розпочата з вересня 2019 року та виплачується по теперішній час. За період з 01.01.2016 року по 31.08.2019 року виконано розрахунок суми пенсії позивача, яка складає 313210,04 грн. Заборгованість буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України на умовах окремого порядку (а.с. 18-19, 71-76).

Таким чином, наявність заборгованості з пенсії в сумі 313210,04 грн відповідач не заперечує.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі №440/1810/19.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року у справі №280/2809/19.

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 313 210,04грн; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь позивача заборгованість з пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 313 210,04грн. - є одним із способів виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року у справі №280/2809/19.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, колегія суддів вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19.

Відповідно до частини першої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Вищевикладене обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 238, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року по справі №200/12081/20-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року по справі №200/12081/20-а скасувати.

Провадження у справі №200/12081/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 01 липня 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному статтею 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 липня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв