Справа № 380/2826/21
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2826/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Грень Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, -

встановив:

до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, в якій позивач просить суд:

- стягнути з Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з моменту ухвалення рішення по день його фактичного поновлення на посаді у розмірі 18 090 грн. із врахуванням відповідних загальнообов`язкових внесків та платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач із затримкою виконав рішення суду від 05.10.2020 в частині поновлення його на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць, коли видав відповідний наказ. Період невиконання рішення суду про поновлення його на посаді становить із 06.10.2020 по 01.12.2020 включно, тобто із затримкою у 40 робочих днів. З наведених підстав просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що підставою для виплати заробітної плати є виконання працівником роботи. Проте, з моменту прийняття рішення суду про поновлення позивача на посаді по 01.12.2020 останній не прибув до відповідача доля виконання роботи. Крім цього, позивачем не надано доказів звернення до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністарції.про бажання приступити до виконання роботи, відповідно до рішення суду.

01.04.2021 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх обов`язків.

Ухвалою судді від 05.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 17.06.2020 у задоволенні клопотання Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації про закриття провадження у справі №380/2826/21 відмовлено.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив наступне.

18.06.2020 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади згідно із наказом 17.06.2020 №03-12/15 за п.6 ст. 83 Закону України «Про державну службу», а саме «у paзi незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку iз зміною істотних умов».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021, визнано протиправним та скасовано наказ департаменту освіти і науки ЛОДА від 17.06.2020 № 03-12/15 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу професійної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки департаменту освіти і науки ЛОДА або на рівнозначній посаді з 18.06.2020; стягнуто із департаменту освіти і науки ЛОДА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.06.2020 по 05.10.2020 в розмірі 34 371 грн.; рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 9045 грн звернуто до негайного виконання.

02.12.2020 року Департаментом освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації прийнято наказ № 03-12/60 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

17.02.2021 року ОСОБА_1 листом звернувся до департаменту освіти і науки ЛОДА (вхідний номер 07.17/10-Тк), в якому просив виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року у справі №380/5750/20, однак на момент звернення до суду із даним позовом відповіді від департаменту освіти і науки ЛОДА на його адресу не надійшло.

При вирішення спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Принцип обов`язковості судових рішень закріплений і в статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до змісту якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

відповідно до ч. 1ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Статтею 5 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що держава гарантує працездатним громадянам України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною 7 ст. 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог чинного законодавства рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ, розпорядження про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. Обов`язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.

Частиною 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно зі ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За змістом норми ст. 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 25.07.2018 у справі №552/3404/17, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування. Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Підставою для стягнення коштів є невиконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року у справі №380/5750/20, що зумовлює стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення згідно з положеннями ст. 236 КЗпП України.

Суд звертає увагу, що розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 встановлений рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №380/5750/20 та становить 452,25 грн.

Судом також встановлено, що період невиконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі становить із 06.10.2020 по 01.12.2020, тобто 40 робочих днів.

Таким чином, розмір компенсації за час затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі складає 18 090 грн. (40 р.д. * 452,25 грн.)

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного суду України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем в порушення частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного суду України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність ненарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, при цьому докази понесення інших судових витрат позивачем не надано, підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 18 090 (вісімнадцять тисяч дев`яносто) гривень із врахуванням відповідних загальнообов`язкових внесків та платежів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Грень Н.М.