Справа № 480/4057/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2021 року Справа № 480/4057/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4057/21 за позовом ОСОБА_1 до Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії голови Великописарівської селищної Ради щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні нарахування та виплати середньомісячної заробітної плати у період з 13.11.2020 протягом шести місяців у зв`язку з звільненням з виборної посади органу місцевого самоврядування;
- зобов`язати Великописарівську селищну Раду Сумської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 за рахунок коштів місцевого бюджету середньомісячну заробітну плату з 14.11.2020 по 13.05.2021, у зв`язку з її звільненням з виборної посади в органах місцевого самоврядування та не можливістю працевлаштування за місцем попередньої роботи.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Великописарівського селищного Голови про виплату їй на підставі ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» середньомісячної заробітної плати протягом 6-ти місяців з дати звільнення від обов`язків секретаря Розсошівської сільської Ради.
Відповідно до відповіді Великописарівського селищного Голови за № 701 від 23.12.2020 ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні виплат, визначених відповідно до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та запропоновано ознайомитися з переліком вакансій за інтернет посиланням для участі у конкурсі на заміщення вибраної вакантної посади, але пропозиція вакантної посади в Великописарівській селищній Раді для працевлаштування у порядку, визначеному нормами КЗпП (наказ під підпис, поза конкурсного відбору), їй не надходила.
Позивач зазначає, що аргументація відмови з пропозицією про працевлаштування на конкурсних засадах, про попередження про зміну умов та оплати праці, про збереження за нею робочого місця за попереднім місцем роботи - є необґрунтованою, суперечить діючому цивільному та трудовому законодавству і з цих підстав позивач вважає, що дії посадової особи органу місцевого самоврядування в частині відмови у проведенні нарахування та виплати визначених законодавчо коштів, є протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню. Необґрунтованість відмови полягає в тому, що відповідна посадова особа не послалася на норми матеріального права, які порушені або не дотримані з боку заявниці ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 17.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.
Ухвалою суду від 16.06.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач, представник відповідача не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином.
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.
Згідно із ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).
Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 рішенням 1-ї сесії 6-го скликання Розсошівської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 19.11.2010, рішенням 1-ї сесії 7-го скликання Розсошівської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 12.11.2015 обиралася на посаду секретаря Розсошівської сільської ради.
До обрання на вказану посаду в органах місцевого самоврядування позивачка працювала на посаді начальника відділу поштового зв`язку Розсоші ЦОС № 1 В.Писарівського району.
Відповідно до Наказу № 412-к начальника ЦПЗ № 7 (м. Тростянець) від 09.12.2010, ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника ВПЗ Розсоші ЦОС № 1 на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, а саме: у зв`язку з обранням на посаду секретаря Розсошівської сільської Ради.
Рішенням 1-ї сесії 8-го скликання Великописарівської селищної Ради Сумської області від 13.11.2020 відповідно до ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», було припинено повноваження секретаря Розсошівської сільської Ради Великописарівського району Сумської області ОСОБА_1 .

Вищевказані обставини підтверджуються трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 7-11).

Відповідно до довідки Сумської дирекції АТ «Укрпошта» від 04.02.2021 № 05/18-68 АТ «Укрпошта» не має можливості працевлаштувати позивачку на раніше займану нею посаду або іншу рівнозначну посаду, у зв`язку з закриттям відділення 03.09.2014 та відсутністю будь-яких інших вакантних посад на підприємстві за місцем проживання позивачки (а.с. 6).

14.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Великописарівського селищного голови із заявою про виплату їй на підставі ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» середньомісячної заробітної плати протягом 6-ти місяців з дати звільнення від обов`язків секретаря Розсошівської сільської ради (а.с. 5).

Листом Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області № 701 від 23.12.2020 позивача повідомлено, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. Ця ж стаття передбачає, що з працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Тому позивачу рекомендовано звернутися до AT «Укрпошти» для працевлаштування, так як за нею роботодавець повинен зберегти робоче місце. Крім того повідомлено, що Великописарівська селищна рада запрошує ОСОБА_1 до участі у конкурсі на заміщення вакантних посад, з переліком яких вона може ознайомитися за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З урахуванням Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відтак, слід відмітити, що позивач, обіймаючи посаду секретаря ради, являвся службовцем органу місцевого самоврядування.

Статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За правилами ст. 118 Кодексу законів про працю України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Частиною 1 статті 33 Закону № 93-IV передбачено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону № 93-IV депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством гарантії трудових прав секретаря ради після закінчення його повноважень прирівняні до таких гарантій депутатів місцевих рад.

При цьому, за такими особами на час виконання обов`язків на постійній основі зберігається попередня робота (посада), яку він обіймав на час свого обрання на виборну посаду. Із працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради (сільський голова), укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Таким чином, збереження за колишнім депутатом місцевої ради (сільським головою) на період працевлаштування середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, законодавцем безпосередньо пов`язується із неможливістю надання йому роботи (посади), яку він обіймав до свого обрання на виборну посаду і з якої був звільнений із зв`язку із таким обранням.

З огляду на зазначене, колишньому секретарю сільської ради гарантується збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому, необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).

Як було встановлено судом, 09.12.2010 ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника ВПЗ Розсоші ЦОС № 1 на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, 10.12.2010 призначена на посаду на посаду секретаря Розсошівської сільської Ради, а 13.11.2020 повноваження позивача припинено п.п. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визнання територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16.04.2020 №562-ІХ ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", про що зазначено в трудовій книжці позивача.

Верховний Суд у своїй постанові від 23.05.2018 р. у справі № 219/2204/2016-ц зробив висновок, що гарантії, передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» поширюються на колишніх секретарів сільради, які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на іншій посаді і були звільнені з такого місця роботи згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП (перехід на виборну посаду).

Як наголосив суд касаційної інстанції, трудовий договір має бути припинено саме на підставі, передбаченій п. 5 ст. 36 КЗпП. Запис про звільнення за такою підставою обов`язково має бути у трудовій книжці. Якщо звільнення буде оформлено за іншою підставою (наприклад ст. 38 КЗпП), то особа не може претендувати на гарантії ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Саме ці обставини, визначають право особи повернутися на місце роботи, де та працювала до обрання на зазначену виборну посаду.

В даному випадку, згідно записів трудової книжки, позивача було звільнено на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Як вже зазначалось судом, необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки Сумської дирекції АТ «Укрпошта» від 04.02.2021 № 05/18-68 АТ «Укрпошта» не має можливості працевлаштувати позивачку на раніше займану нею посаду або іншу рівнозначну посаду, у зв`язку з закриттям відділення 03.09.2014 та відсутністю будь-яких інших вакантних посад на підприємстві за місцем проживання позивачки.

Тобто, позивач позбавлений можливості працевлаштуватися на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).

Також, позивач не має права на пенсійне забезпечення, що також підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Сумській області від 27.04.2021 № 68.

Відтак, позивач має право на гарантовану ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" виплату середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, на період працевлаштування.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу середньомісячної заробітної плати за період з 14.11.2020 (наступного дня з дня припинення повноважень сільського голови) у відповідності до вимог ст.33 Закону України "Про статус місцевих рад".

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

Як встановлено, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу середньомісячної заробітної плати за період з 14.11.2020 у відповідності до вимог ст.33 Закону України "Про статус місцевих рад".

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців, та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу середньомісячну заробітну плату на період працевлаштування, але не більше шести місяців, з 14.11.2020.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Великописарівської селищної ради Сумської області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування з 14.11.2020.

Зобов`язати Великописарівську селищну раду Сумської області (смт. Велика Писарівка, вул. Незалежності, 9а, ідентифікаційний код 04391262) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) середньомісячну заробітну плату з 14.11.2020 по 13.05.2021.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко