Справа № 500/2663/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2663/21

29 червня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати Розпорядження про відсутність права на пенсію від 18.04.2021 №56 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 25.04.1983 по 30.06.2005 на посаді стрічкарки, оператора стрічкового обладнання, з 01.07.2005 по 18.11.2007 на посаді оператора крутильного устаткування за фактичною тривалістю, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 25.04.1983 року по 30.06.2005 року на посаді стрічкарки, оператора стрічкового обладнання, з 01.07.2005 року по 18.11.2007 року на посаді оператора крутильного устаткування за фактичною тривалістю, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2021 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу трудової діяльності усі періоди згідно трудової книжки № НОМЕР_1 , що становить 39 років 11 місяців 5 днів.

Позов обґрунтований тим, що позивач досягла необхідного віку та у неї наявний необхідний трудовий стаж, що дає їй право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, на думку позивача, відповідач протиправно відмовив їй у призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивуючи тим, що пільговий стаж позивача становить лише 12 років 6 місяців 24 дні, що є недостатньо для призначення даного виду пенсії. Позивач вказала, що відповідач протиправно не зарахував їй до спеціального стажу період перебування у відпустках для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить врахувати, що у сукупності трудовий стаж позивача складає 24 роки 3 місяці та 3 дні, що підтверджується трудовою книжкою, з яких періоди роботи з 25.04.1983 по 30.06.2005 на посаді стрічкарки, оператора стрічкового обладнання, з 01.07.2005 по 18.11.2007 на посаді оператора крутильного устаткування, що дає право на пенсію відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За таких умов, позивач вважає відмову відповідача протиправною, та, вважаючи, що її права порушені, звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 21.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що для призначення пенсії за віком позивачем подана уточнююча довідка №04/127 від 12.03.2021, видана ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про те, що вона працювала повний робочий день з 16.08.1983 по 01.07.2005, при цьому тривалість пільгового стажу - 12 років 06 місяців 24 дні. Вказав, що в довідці позивача зазначено, що вона виконувала роботи по обслуговуванню стрічкового обладнання в бавовняному виробництві за посадою: оператор стрічкового обладнання, що передбачено Списком текстильних виробництв і професій згідно постанов Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36. Просить врахувати, що оскільки назва посади у трудовій книжці (з 16.08.1983 - присвоєно 3 розряд стрічкарки) не відповідає переліку пільгових професій, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 583 (оператор стрічкового обладнання), в уточнюючій довідці підприємства про підтвердження спеціального трудового стажу зазначено 12 років 06 місяців 24 дні (необхідно 20 років) з посиланням на постанови КМУ від 12.08.1993 № 637, від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 №36 (право на пільгову пенсію визначено постановою КМУ від 12.10.1992 року № 583), згідно пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстав немає.

Згідно частини п`ятої ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, тому розгляд даної справи здійснюється за наявними у справі матеріалами.

Оскільки головуюча суддя у період з 11.06.2021 по 25.06.2021 перебувала у відпустці, розгляд даної справи здійснюється у перший робочий день 29.06.2021.

Судом встановлено, що позивач звернулася із заявою від 01.04.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини другої ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.04.2021 №1900-0301-8/12439 позивача повідомлено про те, що Розпорядженням про відсутність права на пенсію від 08.04.2021 №56 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон -1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 Розділу XV Закон №1058, цей закон набув чинності 01.01.2004. До набрання ним чинності відповідні правовідносини регулювались нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В силу статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що до страхового стажу враховуються періоди роботи, виконуваної до 01.01.2004 на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до вимог статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статті 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Згідно із статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, затверджено список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, для призначення пенсій у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їх правонаступників.

Уточнююча довідка підприємства про підтвердження спеціального трудового стажу роботи є підставою для прийняття органами Пенсійного фонду рішення про призначення пенсії на пільгових умовах. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія, або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності повинні бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчено печаткою.

З аналізу наведених норм слідує, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону № 1058-IV, ПФУ зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявниця не менше 20 років спеціального страхового стажу, на підставі поданих документів до заяви для призначення такої пенсії, в тому числі на підставі трудової книжки. У разі прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, ПФУ повідомляє про це заявника і зазначає причини такої відмови.

Крім цього, статтею 13 Закону № 1788-Х1І визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За змістом пункту «є» статті 13 цього Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті.

Отже, робота на виробництві та за професією, зазначеними в названому пункті, на підставі закону виокремлена в окрему категорію робіт та професій серед восьми інших, передбачених статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 право на отримання пільгової пенсії за віком після досягнення 55- річного віку мають право жінки, які пропрацювали на виробництвах: бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне, текстильні цехи (дільниці, відділення) у виробництвах штучного та синтетичного волокна, виготовлення металевих сіток. Професії: «оператори стрічкового обладнання».

Сутнісний, нормативний, цільовий підхід до розуміння положень пункту «є» статті 13 Закону № 1788-ХІІ в поєднанні із наведеними вище нормами дає підстави вважати, що призначення пільгової пенсії робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме цією нормою права, і не пов`язано з законодавчими передумовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону, які мають право на пільгову пенсію, але за умов і в порядку, передбачених окремо для кожної категорії таких осіб. Тобто, для призначення пенсії за пунктом «є» статті 13 Закону № 1788-ХІІ особа мала бути робітницею не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи (не менше 20 років) та вік (50 років). Трудовий стаж для призначення пільгової пенсії на підставі цього пункту підтверджується відповідно до положень Порядку з урахуванням тривалості, складу, режиму і порядку обліку робочого часу для робітниць текстильного виробництва. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Нормативні положення щодо обліку, тривалості чи режиму робочого часу, як-от перебування на роботі повний/неповний робочий день (наприклад, як це визначено пунктами «а», «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ), застосування яких приписано до інших категорій осіб, перелік яких наведений у статті 13 цього Закону, до осіб, які заявлять про право на пенсії за пунктом «є» статті 13 зазначеного Закону, не мають застосовуватися.

При цьому, є безпідставним обрахунок пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до пункту «є» статті 13 Закону № 1788-ХІ1 з покликанням на Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383). Необхідно звернути увагу про незастосовність до спірних правовідносин Порядку застосування Списків № 1 і № 2, оскільки, як указано в самому Порядку (пункт 1), цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону № 1788-ХІІ, а звідси - не поширює свою дію на обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту «є» статті 13 цього Закону.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.06.2017 у справі Ns 21-723а16 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України повинна враховуватися судами при вирішенні цієї справи.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 слідує, що позивач з 25.04.1983 - прийнята на роботу ученицею стрічкарки у Тернопільський бавовняний комбінат; з 16.08.1983 - присвоєно 3 розряд стрічкарки; з 01.07.1987 - присвоєно 4 розряд оператора стрічкового обладнання.

У відповідності до Наказу ФДМУ №39-АТ від 23.04.1996, Тернопільський бавовняний комбінат переіменовано у Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно".

З 01.07.2005 позивачу присвоєно і переведена оператором крутильного устаткування по 4 розряду; з 19.11.2007 - переведена ставильником по 3 розряду підготовчого цеху прядильно-ткацького виробництва; з 15.06.2010 - переведена контролером якості ВТК підготовчого цеху по 3 розряду; з 08.12.2016 - переведена на посаду майстра підготовчого цеху ткацтва прядильно-ткацького виробництва; з 13.03.2018 - звільнена за власним бажанням.

Також, у відповідності до запису №10 у трудовій книжці позивача, з 10.05.2018 прийнята на 0,5 посади прибиральниці службових приміщень логістики батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області.

Відтак, періоди роботи позивача на даному підприємстві підтверджуються записами внесеними до її трудової книжки та не потребують додаткового відокремлення та підтвердження довідками, оскільки законодавством визначено, що право на пільгову пенсію мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах (професія стрічкарки, оператора стрічкового обладнання, оператора крутильного устаткування).

Суд зазначає, що у листі відповідача від 21.04.2021 року № 1900-0301-8/12439, Списком виробництв, робіт, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від12.10.1992 № 162 передбачено, зокрема, операторів стрічкового обладнання та оператори крутильного обладнання.

Отже, на думку суду, відповідач не заперечує, що періоди роботи позивача за професією «оператора стрічкового обладнання» та «оператора крутильного обладнання» повинні зараховуватися до пільгового стажу роботи.

З наведеного мотиву, суд також вважає, що період роботи позивача з 01.07.2005 року по 18.11.2007 року у ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" на посаді оператора крутильного обладнання слід зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд вважає, що пільговий стаж роботи позивача з 16.08.1983 по 01.07.2005 підтверджується належними і достатніми доказами, в зв`язку з чим висновок відповідача про неможливість його зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, на думку суду, є протиправним.

При цьому, суд вирішуючи спір по суті, приймає доводи позивача, наведені у позовній заяві, що за період роботи позивача з 16.08.1983 по 01.07.2005 року до пільгового стажу зараховуються лише фактично відпрацьовані дні, оскільки законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу згідно з пунктом «є» статті 13 Закону № 1788-ХІІ із зайняттям на цих роботах повний робочий день.

Крім того, при вирішенні даного спору необхідно також врахувати, що згідно із частиною другою статті 181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю, з огляду на що судом береться до уваги той факт, що позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 сина позивача, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Така позиція узгоджується також з висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 607/15077/16-а, а тому відповідно до статті 242 КАС суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд вважає що період роботи позивача з 16.08.1983 по 01.07.2005 та з 01.07.2005 року по 18.11.2007 підлягають до зарахування до пільгового стажу позивача.

Разом з тим, суд вважає, що обчислення спеціального стажу, який дає право на пільгову пенсію, відноситься до компетенції пенсійного органу. Однак, суд своїм рішення вправі зарахувати до спеціального стажу певний період роботи особи і це не буде втручанням в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Поряд з цим, за змістом частини четвертої ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

То ж, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити повторний розгляд заяви позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2021 року, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні

При цьому, на думку суду, відповідач, приймаючи оскаржувану відмову, діяв всупереч вимогам пункту 1 частини другої ст.2 КАС України, з огляду на що така відмова є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу трудової діяльності усі періоди згідно трудової книжки № НОМЕР_1 , що становить 39 років 11 місяців 5 днів, суд зазначає, що така не підлягає до задоволення та є передчасною, оскільки відповідачем не заперечується зарахування страхового стажу позивача стаж 34 роки 04 місяці 06 дні.

Суд зазначає, що відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чим порушено її право на належний соціальний захист.

При цьому, суд виходить з того, що судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані або оспорювані права; відповідне порушення має мати місце на момент розгляду справи судом, адже судовими актами не можуть регулюватись відносини на майбутнє.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення. Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в порядку, передбаченому частиною третьою ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом від 21.04.2021 №1900-0301-8/12439 в частині зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 25.04.1983 по 30.06.2005 на посаді стрічкарки, оператора стрічкового обладнання, з 01.07.2005 по 18.11.2007 на посаді оператора крутильного устаткування за фактичною тривалістю.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 25.04.1983 року по 30.06.2005 року на посаді стрічкарки, оператора стрічкового обладнання, з 01.07.2005 року по 18.11.2007 року на посаді оператора крутильного устаткування за фактичною тривалістю.

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини другої ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

5.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., сплачений у відповідності до квитанції № від 14.05.2021 на суму 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 29 червня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

третя особа:

- Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна ,18,м. Тернопіль,46010 код ЄДРПОУ/РНОКПП 00306650) .

Головуюча суддя Дерех Н.В.