Справа № 160/4728/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року Справа № 160/4728/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/4728/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги, стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:
29.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій позивач з урахуванням уточнень від 13.04.2021 року просить суд:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 29.03.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 31.03.2021 року ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги, стягнення грошових коштів, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 122, 123, 160,161 КАС України.
Позивачем у строк визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 15.04.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/4728/21 та призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, згідно положень ст.262 КАС України.
Також, ухвалою суду від 15.04.2021 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів, а саме:
- детальний розрахунок щодо нарахування вказаного боргу податковим органом;
- наявну інформацію щодо перебування позивача на обліку у Пенсійному фонду;
- відомості (інформацію) щодо здійснення позивачем адвокатської діяльності;
- відомості про направлення та отримання позивачем оскаржуваної ним вимоги та інші наявні докази щодо суті спору.
20.04.2021 року третя особа надали письмові пояснення по справі.
13.05.2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу, а також із витребуваними судом доказами по справі.
Ухвалою суду від 14.06.2021 року витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області належним чином засвідчені копії таких документів:
Продовжено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській строк для надання додаткових доказів по справі до 29.06.2021 року (включно).
25.06.2021 року відповідачем на виконана вимог ухвали суду надані додаткові письмові пояснення по справі.
За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 30.06.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
У позовній заяві зазначено, що позивачем встановлено наявність податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску (ЄСВ), у якості фізичної особи-підприємця, загальний розмір якого становить 9654,04 гривень.
На думку позивача, таке нарахування відповідачем податкового боргу зі сплати ЄСВ за спірний в період - можливе лише у випадку здійснення позивачем у період, за який нараховано недоїмку, господарської діяльності у якості фізичної особи-підприємця, однак, відповідач, не обґрунтовуючи ведення позивачем господарської діяльності за спірний період, - здійснив неправомірне нарахування недоїмки зі сплати ЄСВ.
За результатами вказаних Постанов його майно, автомобіль підпали під арешт.
Всього ним сплачено по виконавчому провадженню ВП № 63877269 від 11.12.2020 року в сумі - 10 907,96 грн. (9 654,04 грн. + 965,40 грн. + 288,52 грн. = 10 907,96 гривень).
11 березня 2021 року до Новокодатського ВДВС у м. Дніпрі він подав заяву, що ним була сплачена вся сума (10 907,96 грн.) відповідно постанов виконавчого провадження ВП №63877269 від 11.12.2020 року з підтвердженням наданих копій квитанцій № 12 від 11.03.2021 року, № 13 від 11.03.2021 року та № 127 від 15.03.2021 року.
Враховуючи наведене вище, позивач просить суд стягнути на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі - 10 907,96 гривень.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Вказують, що самозайнята особа ОСОБА_1 за період з 04.12.1997 року по теперішній час обліковується на загальній системі оподаткування.
У реєстрі застрахованих осіб встановлена ознака «пенсіонер, який досяг пенсійного віку» з 01.01.2018 року.
Враховуючи вимоги п. 4 частини першої ст. 4 Закону № 2464 в інтегрованій картці платника (далі - ІКП) самозайнятої особи ОСОБА_1 по коду бюджетної класифікації 71040000 «єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність» в автоматичному режимі здійснено нарахування єдиного внеску.
Станом на теперішній час за даними інтегрованої картки платника по коду бюджетної класифікації 71040000 (далі - ІКП) самозайнятій особі ОСОБА_1 були автоматично розраховані нарахування єдиного внеску, а саме:
квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2018 року;
- 2017 у сумі 8448,00 грн., граничний строк сплати до 02.05.2018 року;
квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2018 року;
квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.10.2018 року;
квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 21.01.2019 року;
квартал 2019 у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2019 року;
квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2019 року;
квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 21.10.2019 року;
квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 20.01.2020 року;
квартал 2020 року у сумі 2078,12 грн., граничний строк сплати до 21.04.2020 року;
квартал 2020 року у сумі 1039,06 грн., граничний строк сплати до 20.07.2020 року;
квартал 2020 року у сумі 3178,12 грн., граничний строк сплати до 19.10.2020 року;
квартал 2020 року у сумі 3300,00 грн., граничний строк сплати до 19.01.2021 року.
Вказують, що Законом України від 13 травня 2020 року № 592-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» внесено зміни до частини 4 статті 4 Закону № 2464 особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Данні зміни набули чинності з 1 січня 2021 року.
У абзаці 5 пункту 3 Порядку № 6 визначено, що помилково сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3556 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника.
Повернення коштів відповідно до пункту 5 Порядку №6 здійснюється у випадках:
надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3556;
помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3556;
помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;
помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних
(фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3556.
Згідно пункту 6 Порядку №6 повернення коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення, (далі - Заява).
У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку№6, Заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.
На думку відповідача, Податковий орган діяв в межах своїх повноважень на підставі діючого законодавства України.
Додатково вказали, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
ІV. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 11.12.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63877269, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження до відома, боржнику для належного виконання.
Державним виконавцем, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», 18.03.2021 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження зв`язку зі стягненням суми боргу, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження.
Дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчого документу проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства» зокрема Закону України «Про виконавче провадження».
Також, вказують, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на теперішній час на примусовому виконанні у Новокодацькому відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) інші виконавчі провадження, за якими боржником виступає ОСОБА_1 , а стягувачем Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області не перебувають.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що за даними інформаційної системи податкового органу, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований в Правобережній ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Новокодацький район м. Дніпра) з 04.12.1997 року за №5909, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську діяльність та відповідно до п.5 ч. 1 ст.4 Закон №2464 є платником єдиного внеску.
Самозайнята особа ОСОБА_1 за період з 04.12.1997 року по теперішній час обліковується на загальній системі оподаткування.
У реєстрі застрахованих осіб встановлена ознака «пенсіонер, який досяг пенсійного віку» з 01.01.2018 року.
Отже, встановлено, що позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування та здійснює діяльність за видами КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права», як самозайнята особа ведуча незалежну професійну діяльність - адвокат на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 0705 від 24 квітня 1997 року виданого на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (п.п. 14.1.226 п. 14.1. ст. 14 ПК України).
24 квітні 2018 року, відповідно до Закону № 2464-ІV від 08.07.2010 року, позивачем до Правобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області була подана Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік та Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (форми № Д5 (річна) та Додаток 5) за 2017 рік, де я сплатив ЄСВ - в розмірі - 8448 гривень.
10 квітня 2019 році, згідно Закону № 2464-ІV, позивачем до Правобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області подана Додаткова декларація про майновий стан і доходи за 2018 рік та Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (форми № Д5 (річна) та Додаток 5) за 2018 рік, де він сплатив ЄСВ в загальному розмірі - 9 828,72 гривень.
Враховуючи положення п. 4 частини першої ст. 4 Закону № 2464 в інтегрованій картці платника (далі - ІКП) самозайнятої особи ОСОБА_1 по коду бюджетної класифікації 71040000 «єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність» в автоматичному режимі здійснено нарахування єдиного внеску.
Станом на теперішній час за даними інтегрованої картки платника по коду бюджетної класифікації 71040000 (далі - ІКП) самозайнятій особі ОСОБА_1 були автоматично розраховані нарахування єдиного внеску, а саме:
квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2018 року;
- 2017 у сумі 8448,00 грн., граничний строк сплати до 02.05.2018 року;
квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2018 року;
квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.10.2018 року;
квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 21.01.2019 року;
квартал 2019 у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2019 року;
квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2019 року;
квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 21.10.2019 року;
квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 20.01.2020 року;
квартал 2020 року у сумі 2078,12 грн., граничний строк сплати до 21.04.2020 року;
квартал 2020 року у сумі 1039,06 грн., граничний строк сплати до 20.07.2020 року;
квартал 2020 року у сумі 3178,12 грн., граничний строк сплати до 19.10.2020 року;
квартал 2020 року у сумі 3300,00 грн., граничний строк сплати до 19.01.2021 року.
Таким чином, за позивачем обліковується податкових борг, який позивачем сплачено не було.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище, встановлено, що за спірний період по позивачу обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску, у зв`язку з чим контролюючим органом було сформовано вказану вище вимогу про сплату боргу (недоїмки).
Не погодившись із зазначеною вище вимогою про сплату боргу (недоїмки) контролюючого органу, позивач оскаржив її до суду, звернувшись із цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).
До вказаного Закону, Законом України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2017 року, були внесені зміни, які запровадили, серед іншого, сплату єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців (крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування) та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, у сумі, що не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, незалежно від отримання доходу (прибутку) у місяці нарахування єдиного внеску.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Статтею 2 Закону № 2464-VI передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Пунктами 3 і 10 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI надано визначення поняттям: застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є: 4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; 5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб (підпункт 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 2464-VІ узяття на облік осіб, означених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.
Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ, здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частини друга статті 5 Закону №2464-VI).
Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положенням про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 №1162 (пункт 2 розділу І цього Порядку, далі - Порядок № 1162).
Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).
Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-ІV) (пункт 4 розділу II Порядку № 1162).
Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу III Порядку № 1162).
Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу III Порядку № 1162).
Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-ІV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу III Порядку № 1162).
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
З матеріалів справи встановлено, що позивач здійснює адвокатську діяльність з квітня 1997 року та був взятий на облік, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність з 22.12.1997 на підставі заяви (для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність) за основним видом діяльності КВЕД: Діяльність у сфері права.
За даними інформаційної системи податкового органу, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований в Правобережній ДШ ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Новокодацький район м. Дніпра) з 04.12.1997 року за №5909, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську діяльність та відповідно до п.5 ч. 1 ст. 4 Закон № 2464 є платником єдиного внеску.
Встановлено, що позивач не зареєстрований фізичною особою підприємцем, що підтверджується Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Отже позивач є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську, підпадає під визначення платника єдиного внеску визначеного пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.
Водночас суд зазначає, що фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 та пунктів 2, 3 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 01.01.2017 року ) єдиний внесок нараховується:
для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;
для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Отже позивач як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, і який відноситься до платника єдиного внеску, визначеного пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI зобов`язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування незалежно від отриманого доходу.
Щодо звільнення від сплати єдиного внеску суд зазначає про таке.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме перше речення частини четвертої статті 4 викладено в такій редакції: «4. Особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу».
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» від 13 травня 2020 року № 592-IX (далі Закон № 592-IX) внесені такі зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: 1. У статті 4: у частині четвертій цифру «4» замінити цифрами «4, 5», а після слів «отримують пенсію за віком» доповнити словами «або за вислугу років».
Розділом II «Прикінцеві положення» Закону № 592-IX визначено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2021 року, крім пункту 5 розділу I цього Закону, що набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Отже, тільки з 01.01.2021 року діє частина четверта стаття 4 Закону № 2464-VI із змінами внесеними Законом № 592-IX, якою передбачено, що особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. До 01.01.2021 року Закон №2464-VI не передбачав звільнення від сплати єдиного внеску осіб, зазначених у пункті 5 частини першої статті 4, до яких відноситься позивач, відтак, підстави для звільнення позивача від сплати єдиного внеску були відсутні.
Також, суд зазначає, шо вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Відповідно до ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Частиною 2 статті 25 Бюджетного кодексу України визначено, що відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.
Стаття 1173 Цивільного кодексу України є спеціальною та передбачає особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цією правовою нормою передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Однак, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими у спорах про стягнення шкоди.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому доведення наявності таких умов покладається на позивача, який звернувся про стягнення шкоди.
У абзаці 5 пункту 3 Порядку № 6 визначено, що помилково сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3556 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника.
Повернення коштів відповідно до пункту 5 Порядку №6 здійснюється у випадках:
надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3556;
помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3556;
помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;
помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних
(фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3556.
Відповідно до пункту 6 Порядку №6 повернення коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення, (далі - Заява).
У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку№6, Заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.
Враховуючи вищенаведене, слід дійти до висновку, про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги, стягнення грошових коштів, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом доведено належними доказами щодо правомірності нарахування ЄСВ позивачу у загальному розмірі 9654,04гривень.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги, стягнення грошових коштів, слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги, стягнення грошових коштів відмовити.
Судові витрати не розподіляти.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_2 ).
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30.06.2021 року.

Суддя В.В. Ільков