Справа № 640/28324/20
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Київ № 640/28324/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС в м. Києві Державної податкової служби України
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління ДПС в м. Києві (далі по тексту - відповідач 1, ГУ ДПС у м. Києві), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач 2, ДПС), адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 24 січня 2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 249 628,39 грн;

- визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27 від 24 січня 2020 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 24 січня 2020 року, якими було донараховано 70 056,90 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафні санкції в розмірі 21 017,07 грн, разом 91 073,97 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 24 січня 2020 року, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 305 642,27 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 24 січня 2020 року, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 20 802,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала на порушення порядку призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , оскільки жодного запиту про надання податкової інформації та її документального підтвердження контролюючим органом не направлялось, як і не направлялось наказу та повідомлення про проведення такої перевірки.

При цьому, надані чеки та конверти на підтвердження направлення на адресу позивача акта перевірки та податкових повідомлень - рішень, на думку позивача, не підтверджують реального направлення зазначених вище документів, оскільки трек - номери, зазначені у чеках, не реєструвались для направлення, про що свідчать дані з офіційного веб - сайту Укрпошти.

Крім того, порушення, викладені в акті перевірки, встановлені податковим органом на підставі неподання позивачем запитуваної податкової інформації та її документального підтвердження.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про неправомірність проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та, як наслідок, слугують підставою для визнання неправомірними її наслідків.

Представник відповідача - ГУ ДПС у м. Києві у відзиві на позовну заяву вказав, що однією із підстав проведення документальної перевірки є ненадання платником податків відповіді на письмовий запит контролюючого органу протягом 15 днів з дати його отримання. Таким чином, у зв`язку з неотриманням від ФОП ОСОБА_1 відповіді на запит про надання податкової інформації та її документального підтвердження, контролюючим органом було правомірно призначено та проведено таку перевірку.

Крім того, на думку представника відповідача, дані з офіційного веб - сайту Укрпошти не є допустимим доказом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки дані про направлення поштових відправлень зберігаються в системі 6 місяців, а позивач здійснювала перевірку трек - номерів після спливу шестимісячного строку.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що запит про надання податкової інформації та її документального підтвердження складено із порушенням вимог податкового законодавства, оскільки у ньому чітко не викладені підстави для його направлення у відповідності до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Крім того, у зазначеному запиті податковий орган посилався на інформацію з інформаційно - аналітичних баз ДПС, яка носить виключно інформаційний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів, а отже не є належним доказом у розумінні процесуального законодавства.

Відповідач - ДПС України, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву або заяви про продовження строку для надання відзиву суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України направило на адресу ФОП ОСОБА_1 запит від 18 вересня 2019 року №2714/В/26-15-42-09-28 про надання інформації та її документального підтвердження.

Підставою для направлення позивачу запиту про надання інформації та її документального підтвердження від 18 вересня 2019 року №2714/В/26-15-42-09-28 слугувало те отримання інформації щодо порушення податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а саме ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік в якій не в повному обсязі відображено доходи, отримані фізичною особою від провадження господарської діяльності. Водночас, згідно відомостей з центральної бази Державного реєстру фізичних осіб Державної податкової служби України (форма 1ДФ), ФОП ОСОБА_1 протягом 2016 - 2018 років отримані доходи за ознакою « 157» (дохід виплачений фізичній особі - підприємцю), який підлягає декларуванню та оподаткуванню.

У зв`язку із зазначеним, ФОП ОСОБА_1 було запропоновано надати інформацію та її документальне підтвердження засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою) щодо фінансово - господарської діяльності за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, а саме:

- копії угод/договорів;

- акт виконаних робіт (послуг тощо);

- копії касових чеків/копії прибуткових касових ордерів/виписок банку, які підтверджують факт оплати;

- рахунки - фактури;

- книги обліку доходів та витрат; книги обліку доходів;

- первинні документи (договори (угоди/контракти) з додатками, акти виконаних робіт/наданих послуг, видаткові накладні, розрахункові документи тощо), що підтверджують факт отримання/відвантаження (надання) відповідальними особами товарно - матеріальних цінностей (виконаних робіт, наданих послуг) та проведення відповідальними особами розрахунків за відвантажені (надані)/отримані товарно - матеріальні цінності (надані роботи, виконані послуги), банківські виписки, платіжні документи;

- пояснення та документальні підтвердження щодо наявності, у тому числі орендованих, засобів виробництва та транспортних засобів, які використовувались )знаходились з метою використання) у процесі здійснення діяльності;

- трудові договори (угоди) та/або цивільно - правові договори (угоди); табелі обліку робочого часу працівників; відомості нарахування та виплати заробітної плати (інших заохочувальних та компенсаційних виплат і винагород, які нараховувались (виплачувались, надавались)платникам у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно - правовими договорами) та нарахування, утримання податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску та військового збору; заяви на застосування соціальної пільги та підтверджуючі документи, передбачені законодавством, що дають право на застосування соціальної пільги; інформацію та документальні підтвердження, щодо осіб, які здійснювали транспортування товару до місця здійснення діяльності, виконували вантажно - розвантажувальні роботи та інші функціональні обов`язки, що забезпечували необхідні умови здійснення господарської діяльності;

- інші наявні документи, пов`язані із запровадженням підприємницької діяльності.

Вказаний лист, згідно відомостей зазначених на поштовому конверті, повернувся на адресу ГУ ДПС у м. Києві за закінченням встановленого терміну зберігання.

Також, ГУ ДПС у м. Києві направило на адреси ТОВ «БУНАТ», ТОВ «АРТЕГА», ТОВ «БАРБАСЕНА», ТОВ «ВІТУР», ТОВ «БАНГАЛОР», ТОВ «ЛЕОВІЛЬ», ТОВ «ТЕКАТ», як контрагентам ФОП ОСОБА_1 , запити про надання інформації та її документального підтвердження щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року. Проте, згідно відомостей зазначених на поштових конвертах, зазначені запити повернулись на адресу ГУ ДПС у м. Києві за закінченням встановленого терміну зберігання.

15 листопада 2019 року ГУ ДПС у м. Києві, на підставі підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, пункту 2 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», прийнято наказ №3299 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, дотримання вимог обліку та збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

Згідно відомостей зазначених на поштовому конверті, останній повернувся на адресу ГУ ДПС у м. Києві за закінченням встановленого терміну зберігання.

11 грудня 2019 року ГУ ДПС у м. Києві складено акт №760/26-15-42-09/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року» (далі по тексту - Акт перевірки).

За висновками Акта перевірки контролюючим органом встановлені наступні порушення:

1) підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 подано до ДПІ у Подільському районі м. Києва податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік, але з невірними показниками фінансово - господарської діяльності;

2) пункту 177.10 статті 177, пунктів 44.1, 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, а саме платником податків не надано книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

3) пункту 164.1 статті 164, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, а саме занижено суму чистого оподаткованого доходу за 2016 рік на загальну суму 1 109 459,50 грн. та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2016 рік 199 702,71 грн.;

4) підпунктів 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме за 2018 рік не сплачено військовий збір за 2016 рік у розмірі 16 641,90 грн.;

5) підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 Податкового кодексу України, а саме не надано на перевірку книгу обліку доходів для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість;

6) пунктів 1, 4 частини другої статті 6, пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме ФОП ОСОБА_1 подано до ДПІ у Подільському районі м. Києві невірний звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік, єдиний внесок із сум чистого доходу не нараховано, не утримано і не перераховано до бюджету за 2016 рік на загальну суму 70 056,90 грн.;

7) пункту 183.2 статті 183, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, а саме занижено суму зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті на загальну суму 244 513,82 грн.

На підставі висновків Акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято наступні рішення:

- податкове повідомлення - рішення від 24 січня 2020 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 249 628,39 грн;

- податкове повідомлення - рішення від 24 січня 2020 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 305 642,27 грн;

- податкове повідомлення - рішення від 24 січня 2020 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 20 802,37 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24 січня 2020 року №Ф-27;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24 січня 2020 року №.

Вказані вище рішення контролюючого органу були направлені на адресу ФОП ОСОБА_1 , проте повернулись на адресу ГУ ДПС у м. Києві з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Вказані вище обставини стали підставою для звернення з даною позовною заявою до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положення пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначають обставини, за яких податковому органу надано право на проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до підпунктів 78.1.1. 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.

За пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок про те, що підставою для проведення позапланової перевірки є ненадання або надання не у повному обсязі платником податків пояснень та документальних підтверджень протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, а також неподання в установлений законом строк податкової звітності.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі по тексту - Порядок №1245), визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують (пункт 10 Порядку №1245).

З матеріалів справи вбачається, що запит від 18 вересня 2019 року №2714/В/26-15-42-09-28, направлений відповідачем на адресу позивача містив вказівку на підставу для надіслання запиту відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, із зазначенням інформації, яка це підтверджує. Запит містить опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують, період, за який слід надати документи, а також факти, які, на думку відповідача, свідчать про порушення позивачем податкового законодавства.

Таким чином, запит відповідача про надання інформації від 18 вересня 2019 року №2714/В/26-15-42-09-28 відповідав вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, містить посилання на фактичну і правову підстави направлення запиту, а також обставини, встановлені за результатом аналізу податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до вимог Податкового кодексу України. Запит містив опис інформації, що запитується, та перелік документів, що її можуть підтверджувати.

З огляду на викладене, позивач був зобов`язаний надати запитувану інформацію.

Однак, на вказаний запит позивачем відповіді не надано, що також не заперечується сторонами.

Крім того, відповідно до приписів пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом абзацу шостого пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу вказаних положень вбачається, що умовою належного вручення документів у розумінні Податкового кодексу України є їх направлення за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисте їх вручення, при цьому жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення документів, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення кореспонденції.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи підтверджується, що запит на інформацію від 18 вересня 2019 року №2714/В/26-15-42-09-28 направлено рекомендованим листом з поштовим ідентифікатором 01 5 за адресою: АДРЕСА_2 , що не відповідає адресі місця реєстрації позивача, як фізичної особи-підприємця, вказаної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказаний лист повернуто відправнику - ГУ ДПС у м. Києві з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Також, на вказану адресу позивача направлявся наказ від 15 листопада 2019 року №3299 (поштовий ідентифікатор 01 4), Акт перевірки (поштовий ідентифікатор 01 3) та податкові повідомлення - рішення від 24 січня 2020 року №, від 24 січня 2020 року № та від 24 січня 2020 року № (поштовий ідентифікатор 01 8), які також були повернуті на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Таким чином, доводи позивача стосовно того, що вона була не обізнаною про проведення контрольно - перевірочних заходів, оскільки запит від 18 вересня 2019 року №2714/В/26-15-42-09-28 не був направлений на її адресу, не знайшли свого документального підтвердження, у зв`язку з чим відхиляються судом.

Поряд із зазначеним, твердження позивача про те, що посилання відповідача в оспорюваному наказі на підпункти 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, як на підставу для призначення перевірки є неправомірними і що у відповідача такого права не виникало, суд вважає безпідставними, оскільки зазначені у наказі підстави проведення перевірки могли бути спростовані позивачем шляхом подання запитуваної інформації та її документального підтвердження, чого позивачем здійснено не було.

З огляду на викладене, судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи позивача стосовно протиправності призначення та проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , а тому зазначені доводи позивача є необґрунтованими та недоведеними.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24 січня 2020 року №Ф-27, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24 січня 2020 року № та податкових повідомлень - рішень від 24 січня 2020 року №, №, №, то єдиною підставою для їх скасування позивач зазначає неправомірність процедури призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

У той же час, як зазначалось вище, суд не знайшов підстав для визнання протиправними дій ГУ ДПС у м. Києві щодо призначення та проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , а тому відсутні і підстави для задоволення вказаних позовних вимог.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийнятих рішень, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати розподілу між сторонами не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник