Справа № 200/4592/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 р. Справа№200/4592/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 02.03.2021 він звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через недостатність пільгового стажу. Так, ані до страхового, ані до пільгового стажу не було враховано період роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994 на шахті ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля». Підставою для неврахування вказаного періоду вказано те, що запис про звільнення з роботи внесено з порушенням п.п. 2.4, 2.27 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» та у зв`язку з тим, що Пенсійний орган не має можливості провести перевірку достовірності документів та підстав їх видачі, оскільки первинні документи знаходяться на тимчасово окупованій території. Також, не було враховано період з 11.08.2020 до 10.09.2020 на ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» у зв`язку з відсутністю довідки про оплату праці за тарифними ставками, передбаченими для підземних робіт.

На переконання позивача, єдиним належним та достатнім доказом того, що у спірні періоди він працював на посадах, що визначені Списком № 1, є його трудова книжка, а тому вимоги Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надати додаткові документи є протиправними.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд визнати дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994 і з 11.08.2020 до 10.09.2020 незаконними та зобов`язати при визначенні його права на пенсію зарахувати зазначені періоди до його страхового та пільгового стажу роботи.

В обґрунтування незгоди з позовними вимогами ОСОБА_1 , представник Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зазначає, що період роботи позивача з 15.02.1993 по 31.05.1994 не зараховано до страхового та пільгового стажів через те, що з трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що номер та дата наказу про звільнення з роботи дописано іншими чорнилами.

Крім того, представник Пенсійного органу звертає увагу, що провести перевірку документів, які підтверджують наявний трудовий стаж позивача, немає можливості, оскільки первинні документи знаходяться на тимчасово окупованій території Донецької області.

По-друге, щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 11.08.2020 по 10.09.2020, відповідач зауважує, що за вказаний період згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу страхові внески ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» за вказаний період не сплачені. Також, відповідач зазначає, що за вказаний період роботи в трудовій книжці відсутні будь-які відомості про роботу на пільгових умовах повний робочий день. До того ж у матеріалах пенсійної справи позивача відсутня довідка про оплату праці за тарифними ставками, передбаченими для підземних робітників.

З огляду на наведене відповідач вважає, що відсутні підстави для зарахування до страхового та пільгового стажів позивача спірних періодів роботи, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 26.04.2021 суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/4592/21. Розгляд адміністративної справи № 200/4592/21 визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 від 01.03.2019 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 02.05.2019 № 02.08.-07/271 (а.с.7-9).

Судом встановлено, що у періоди, зокрема, з 15.02.1993 по 31.05.1994 і з 11.08.2020 до 10.09.2020 позивач працював на посадах, що передбачені Списком № 1. Про вказане свідчать копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.с.10-15).

02.03.2021 позивач звернувся до відповідача віз заявою про призначення пенсії № 754 (а.с.33).

Проте, рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09.03.2021 № 0582-04-8/3039 позивачу відмовлено у призначенні пенсії через недостатність на момент звернення необхідного пільгового стажу (а.с.16-18).

З рішення вбачається, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994 на шахті ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля», так як запис внесено з порушенням п. 2.4, п. 2.27 „Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої за № 58 від 29.07.1993, а саме номер та дата наказу про звільнення з роботи дописано іншими чорнилами, до надання підтверджуючих документів.

Крім того, при розрахунку пенсії за віком до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994 на шахті ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля» згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за відсутності документів про підтвердження пільгового характеру роботи. Провести перевірку достовірності документів та підстав їх видачі у пенсійного органу немає можливості, у зв`язку з тим, що первинні документи знаходяться на тимчасово окупованій території у Донецькій області.

Також, не зараховано до пільгового стажу період роботи з 11.08.2020 по 10.09.2020 на ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» учнем підземного електрослюсаря згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за відсутності довідки про оплату праці за тарифними ставками, передбаченими для підземних робітників (а.с.16-18).

Як вбачається з розрахунку з підсистеми Пенсійного фонду до пільгового та страхового стажів ОСОБА_1 не було враховано період роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994. Крім того, період з 11.08.2020 до 10.09.2020 не враховано до пільгового стажу позивача (а.с.34-41).

Не погоджуючись із не зарахуванням до пільгового та страхового стажів спірних періодів роботи, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на посадах, які віднесені до Списку № 1 - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

При цьому, до пільгового стажу позивача відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994, а також з 11.08.2020 по 10.09.2020, оскільки судом встановлено, що трудова книжка позивача містить всі записи про роботу позивача в перелічені спірні періоди на посадах, які віднесені до Списку № 1.

З огляду на наведене, посилання відповідача на не надання довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи, які передбачені п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, суперечить приписам чинного законодавства.

Крім того, суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, відсутність можливості здійснення перевірки обґрунтованості видачі наданих документів не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Також, підстав вважати надані документи недостовірними, відповідачем не наведено.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Таким чином, суд вважає, що неможливість проведення перевірки підприємства, яким видано довідки, не є підставою для відмови особі в зарахуванні відповідного стажу при призначенні пенсії.

Стосовно не зарахування до страхового стажу позивача періоду з причини неточностей у трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів чинного законодавства відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового та пільгового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Суд зауважує, що записи про спірний період роботи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені в супереч Інструкції) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, містять печатки та підписи посадових осіб. Тому відсутні підстави для їх неврахування при визначенні періоду страхового та пільгового стажу позивача.

З огляду на наведене, різний колір чорнила при заповненні трудової книжки позивача не може бути підставою для відмови в зарахуванні до його трудового стажу періоду роботи.

Суд зазначає, що здійснення запису різними кольорами чорнил періоду роботи у трудовій книжці, не є тими недоліками, які можуть мати наслідок порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення, а тому період з 15.02.1993 по 31.05.1994 має бути зарахований позивачу до загального страхового та пільгового стажу.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а.

Період роботи позивача з 11.08.2020 до 10.09.2020 підлягає зарахуванню тільки до пільгового стажу позивача, оскільки як вбачається з розрахунку з підсистеми Пенсійного фонду, вказаний період вже було зараховано до страхового стажу позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у врахуванні спірних періодів роботи, а отже дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994 і до пільгового стажу з 11.08.2020 до 10.09.2020 є протиправними.

Дії відповідача в цій частині слід визнати саме протиправними, а не незаконними, як просить позивач, оскільки це передбачено ч. 2 ст. 245 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати спірні періоди роботи до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 .

Отже, позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн, що підтверджується квитанцією від 12.04.2021 (а.с.4).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми судового збору у розмірі 908, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Україна, 85200, місто Торецьк, вулиця Маяковського, будинок 2а) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994 та до пільгового стажу періоду з 11.08.2020 до 10.09.2020.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового та пільгового стажів ОСОБА_1 період його роботи з 15.02.1993 по 31.05.1994, а також до пільгового стажу період його роботи з 11.08.2020 до 10.09.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Повний текст рішення складено 29.06.2021.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб