Справа № 200/915/20-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
О К Р Е М А У Х В А Л А
30 червня 2021 р. Справа №200/915/20-а
Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення відповідача щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.12.2019 року №1312 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язано повторно розглянути заяву від 05.12.2019 року про призначення пенсії за вислугу років з урахування висновків суду.

11.06.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява про визнання протиправним рішення відповідача від 22.09.2020 року № 109 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року, зобов`язання усунути порушення прав позивача та призначити їй пенсію за вислугу років з дня подання заяви про призначення пенсії від 05.12.2019 року та встановити відповідачу строк для надання звіту про виконання рішення суду.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що 08.06.2021 року вона поштою отримала копію постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року. В матеріалах виконавчого провадження міститься копія рішення про відмову в призначенні пенсії від 22.09.2020 року № 109 за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 № 3322 від 05.12.2019 року. Позивач наголошує, що при прийнятті цього рішення пенсійний фонд проігнорував висновки, викладені в судовому рішенні, стосовно наявності у неї права на отримання пенсії за вислугу років. Оскільки резолютивна частина судового рішення зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву від 05.12.2019 року саме з урахуванням висновків суду, рішення відповідача № 109 є протиправним.

У відповідності до ст. 383 КАС України, суд розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Згідно з статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, з рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року по вказаній справі вбачається, що судом скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.12.2019 року №1312 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язано повторно розглянути заяву від 05.12.2019 року про призначення пенсії за вислугу років з урахування висновків суду.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2020 року апеляційну скаргу Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року повернуто заявникові.

Отже 27.08.2020 року рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного УПФУ Донецької області від 12.12.2019 року №1312 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з тим, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 32 роки 04 місяці 10 днів, з них спеціальний стаж роботи станом на 01.04.2015 року складає 23 роки 11 місяців 12 днів. Відповідач в рішенні зазначив, що до досягнення 55 років право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, які в період до 01 січня 2016 року мали вислугу років 25 років та 25 років 6 місяців.

При повторному розгляді заяви позивача рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного УПФУ Донецької області від 22.09.2020 року №109 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 «Про пенсійне забезпечення», оскільки станом на 11.10.2017 року (день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» № 1788) позивач не мав спеціального стажу 26 років 6 місяців.

Суд погоджується з доводами позивача про протиправність рішення пенсійного фонду, прийнятого на виконання рішення суду в даній справі, з огляду на таке.

Стаття 55 Закону України Про пенсійне забезпечення визначає право на пенсію за вислугу років окремих категорій працівників.

Судом надана оцінка застосування цієї норми з урахуванням рішення Конституційний Суд України №2-р/2019 від 04.06.2019 року, який визнав такими, що не відповідають Конституції України положення, зокрема, положення ст.55 Закону України від 05.11.1991 №1788 "Про пенсійне забезпечення" за змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213 та від 24.12.2015 №911 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Отже до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до внесення змін Законом №213 та Законом №911: Право на пенсію за вислугу років мають: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Разом з цим, абзацом третім частини четвертої статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" визначено, що педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається наявність в неї спеціального педагогічного стажу, необхідного для призначення пенсії згідно ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». У зв`язку з цим суд в рішенні від 06.04.2020 року дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначені пенсії.

Відтак, доводи відповідача щодо відсутності у позивача необхідного стажу є помилковими, а тому позиція відповідача є необґрунтованою. Проте відповідач не зважив на висновки судового рішення при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 .

Згідно частини 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про постановлення окремої ухвали у даній справі та направлення її до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, зв`язку з тим, що рішення суду від 06.04.2020 року набрало чинності, воно підлягає безумовному виконанню з боку відповідача.

Стосовно встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає таке.

У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зважаючи, що суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача № 109 від 22.09.2020, прийнятого на виконання судового рішення, та в задоволення в цій частині заяви ОСОБА_1 суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

При цьому за приписами частини 5 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

За таких обставин суд вважає надмірним встановлювати два види судових контролю за усуненням органом пенсійного фонду виявлених судом порушень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне частково задовольнити заяву позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 14, 248, 249, 370, 371, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення відповідача щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року задовольнити частково.

Направити окрему ухвалу до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Г.П. Бабаш