Справа № 461/4070/21
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4070/21
Провадження №2/461/4070/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про скасування постанови та закриття провадження у справі

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову першого заступника Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області від 14.05.2021 року, якою громадянку Арабської республіки ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.05.2021 року першим заступником Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області Іваночко І.Р. винесено постанову, якою громадянку Арабської республіки ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2 Порядку, затвердженого ПКМУ №150 від 15.02.2018 року, п.67 Порядку, затвердженого ПКМУ №321 від 25.04.2018 року, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3000 грн. Позивач зазначила, що при винесенні даної постанови були порушені її права та законні інтереси, така не відповідає вимогам законодавства та винесена з порушенням встановленого порядку, оскільки на час прийняття оскаржуваного рішення ОСОБА_1 не була повідомлена про скасування посвідки про тимчасове проживання в Україні, така посвідка у неї не вилучалася, з відповідним рішенням про скасування остання не булла належним чином повідомлена. З постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 20.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

04.06.2021 року на адресу Галицького районного суду м.Львова надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що при перевірці документів громадянки Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта серії № НОМЕР_1 виданого 26.08.2014 року терміном дії до 25.08.2021 року та інших документів було встановлено, що зазначена громадянка була документована посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 від 07.11.2016 року, терміном дії до 01.08.2022 року. Позивача відраховано з ТОВ «Дніпровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини", відтак 18.06.2020 року прийняло рішення №306 про скасування посвідки на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 . Однак після скасування посвідки ОСОБА_1 своєчасно не знялася з реєстрації, не здала посвідку та не залишила межі території України. 13.05.2021 року працівниками Головного управління ДМС України у Львівській області було виявлено та затримано позивача, яка порушила правила перебування іноземців на території України, відносно останньої складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3000 грн. Представник відповідача зазначив, що вказана постанова є обґрунтованою та правомірною, в зв`язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки на її електронну адресу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки на офіційну електронну адресуГоловного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у межах наданих суду документів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Порядок перебування, в`їзду в Україну та виїзду з України іноземців та осіб без громадянства врегульовано визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання визначає Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно із вимогами ч.1ст.203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихстаттею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

В силу положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідно до листа ГУ ДМС України у Дніпропетровській області №1201.3.1/21664-20 від 17.06.2020 року, на виконання пп. 2 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, на адресу ГУ ДМС України у Львівській області скеровано наказ про відрахування ОСОБА_1 ТОВ "Дніпровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини" для прийняття рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання останньої /а.с.33/.

Відповідно до вимог п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі: отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів; отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи; коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі; коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну; отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист; якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся; отримання від іноземця або особи без громадянства заяви про скасування виданої посвідки; в інших випадках, передбачених законом.

18.06.2020 року ГУ ДМС України у Львівській області на підставі підпункту 2 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, прийняло рішення № 306 про скасування посвідки на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 /а.с.34/.

13.05.2021 року головним спеціалістом Головного управління Державної міграційної служби України Шишка В.В. відносно громадянки Арабської республіки Єгипет ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЛВ №000910 за ч.1 ст.203 КУпАП /а.с.8/.

14.05.2021 року першим заступником Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області Іваночко І.Р. винесено постанову, якою громадянку Арабської республіки ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2 Порядку, затвердженого ПКМУ №150 від 15.02.2018 року, п.67 Порядку, затвердженого ПКМУ №321 від 25.04.2018 року, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 грн. /а.с.7/.

Відповідно до п.п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Відповідно до п.1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360 (далі - Положення) Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з п. 2 Положення Державна міграційна служба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки позивач перевищила дозволений строк перебування на території України з моменту скасування дії посвідки на тимчасове проживання. Документів на продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання не подала.

Відтак, суд дійшов висновку, що рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень є законним, вчиненими у відповідності до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 2 КАС України.

Згідно ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись Конституцією України, ст. ст.2, 243, 288 КАС України, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою КМУ № 322, Положення про Державну міграційну службу України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про скасування постанови та закриття провадження у справі - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, адреса: 79007, м.Львів, вул. Січових Стрільців, 11.

Суддя Зубачик Н.Б.