Справа № 540/1871/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1871/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергрупп Юг" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності в межах суми податквого боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі -позивач, ГУ ДПС) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, з урахуванням ухвали про прийняття заяви, просить:

- стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергрупп юг" () у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 2 189 678,46 грн (отримувач - ГУК у Херсонській обл. /Херсонська МТГ/ 14060100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959517, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку - UA0021447, код бюджету - 14060100).

- накласти арешт на кошти та інші цінності платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергрупп юг" (), що знаходяться у банках, а також на кошти та інші цінності на рахунках, які будуть відкриті платником податків в подальшому в межах суми податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2 189 678,46 гривень.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що відповідач має узгоджений податковий борг з податку на додану вартість в сумі 2189678,46 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник через несплату відповідачем податкових зобов`язань визначених податковими повідомленням-рішенням від 22.11.2019 року № на суму 1714977,50 грн., податковими деклараціями з податку на додану вартість від 05.01.2021 року № на суму 1667,00 грн, податкової декларації з податку на додану вартість від 18.02.2021 року № на суму 833,00 грн.

На момент звернення до суду податковий борг відповідача не сплачено.

До боржника застосовувались заходи стягнення, передбачені ПК України, направлялась податкова вимога. Податковим органом встановлено відсутність у відповідача транспортних засобів та нерухомого майна. Складено акт опису майна, на яке платник податків набуде права в майбутньому.

Відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг позивач також визначає як підставу для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 27.05.2021 року.

Однак, після відкриття провадження у справі судом з`ясовано, що позивачем не сплачено судовий збір.

З огляду на викладене, ухвалою від 11.05.2021 року на підставі ч.ч. 13-15 ст. 171 КАС України, суд залишив позовну заяву без руху.

В ухвалі суд зазначив, що з наявних у справі документів вбачається відсутність доказів сплати судового збору.

12.05.2021 року позивачем надано до суду докази сплати судового збору, внаслідок чого розгляд справи продовжено. Судове засідання призначено на 27.05.2021 року.

Про прийняття зазначеної ухвали відповідач повідомлений телефонограмою, від 11.05.2021 року, 31.05.2021 року за номером телефону, зазначеним в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України: .

В силу викладених обставин та з метою виконання приписів ст. 130 КАС України щодо належного повідомлення відповідача, судом додатково на офіційному веб-порталі судової влади України розміщене оголошення про розгляд справи.

Докази зазначеного долучено до матеріалів справи (а.с.73).

Таким чином, судом в умовах відсутності фінансування на відправлення поштової кореспонденції вжито всіх залежних від нього заходів з метою повідомлення ТОВ "Інтергрупп Юг" щодо наявності судового провадження відносно нього.

Відповідач не скористався своїм правом щодо надання відзиву до суду.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

25.05.2021 року позивачем подано до суду клопотання про виправлення описки, в якому позивач просить замінити назву податку, в межах податкового боргу по якому слід накласти арешт на кошти та інші цінності у банках з податку "по орендній платі з юридичних осіб" на "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)".

В судове засідання, призначене на 27.05.2021 року відповідач явку свого представника не забезпечив. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 28.05.2021 року заява позивача про виправлення описки прийнята до розгляду. Датою наступного засідання визначено 08.06.2021 року.

В судове засідання, призначене на 08.06.2021 року представник відповідача не з`явився, представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України суд вважає, що подання позивачем про розгляд справи у порядку письмового провадження та неприбуття без поважних причин відповідача не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства суд дійшов наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтергрупп юг" () здійснює господарську діяльність на підставі державної реєстрації Херсонською міською радою Херсонської області від 05.10.2018 року №0021895, перебуває на податковому обліку в органах ДПС 05.10.2018 року за №7.

За результатами здійснення фінансово - господарської діяльності за відповідачем, станом на 17.03.2021 року обліковується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 2189678,46 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно:

- податкового повідомлення-рішення від 22.11.2019 № на суму 1714977,50 грн;

- податкової декларації від 05.01.2021 № на загальну суму 1667,00 грн;

- податкової декларації від 18.02.2021 № на загальну суму 833,00 грн;

За несвоєчасну сплату вищезазначених грошових зобов`язань, контролюючим органом нарахована пеня у сумі 476608,92 грн.

У зв`язку з частковою сплатою станом на 17.03.2021 року, залишок непогашеного грошового зобов`язання становить 2189678,46 грн.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків віднесено, окрім іншого - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 36.1 ст.36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно із п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями п.54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, податкове зобов`язання, яке самостійно задеклароване відповідачем є узгодженим.

Окрім зазначеного, перевіряючи правомірність вимог позивача на предмет їх узгодженості з фактичними обставинами, вимогами Податкового Кодексу України ( далі - ПК України), суд встановив наступне.

Статтею 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини ( п.п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 ).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 цього Кодексу, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 24.10.2019 року податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ "Капітал Строй Інвест" у грудні 2018 року, у травні 2019 року, що відображені у податковій звітності за грудень 2018 року.

На підставі висновків вказаного акту перевірки позивачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 22.11.2019 р. № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1714977,50 грн.

Вказане податкове повідомлення - рішення оскаржено відповідачем до Херсонського окружного адміністративного суду в рамках справи №540/639/20. За результатами апеляційного розгляду, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергрупп Юг" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили.

Згідно з п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Отже, за наслідками судового розгляду, сума грошового зобов`язання, визначена податковим повідомленням-рішенням від 22.11.2019 № вважається узгодженою.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків віднесено, окрім іншого - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 36.1 ст.36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно із п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями п.54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, податкове зобов`язання, яке самостійно задеклароване відповідачем є узгодженим.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Отже, станом на 17.03.2021 року у відповідача наявний податковий борг, який складається з самостійно задекларованої суми узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом та нарахування якого визнано правомірним за результатом судового розгляду.

Таким чином, станом на 17.03.2021 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), який є узгодженим та станом на день розгляду не погашений.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу, в якій зазначено, що загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 03.02.2021 року становить 2189735,49 грн.

Податкова вимога від 04.02.2021 року № 3889-13 була направлена на адресу ТОВ "Інтергрупп Юг" засобами поштового зв`язку, проте повернулась відправнику не врученою.

Зі змісту п.58.3 ст. 58 ПК України вбачається, що у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцем знаходження посадових осіб, їх відмову прийняти податкову вимогу або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи зазначені обставини суд приходить до висновку про те, що податкова вимога про стягнення податкового боргу з ТОВ "Інтергрупп Юг" у сумі 2189735,49 грн вважається такою, що вручена платнику податків, що підтверджуються копією поштового конверту, наявного в матеріалах справи.

За приписами пп.62.1.1-62.1.2 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Як передбачено п.1 Розділу І "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженого 07.04.2016 р. наказом Міністерства фінансів України № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (надалі - Порядок № 422), цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з п.2 Розділу І цього Порядку терміни в ньому вживаються в таких значеннях: інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Внаслідок дослідження судом зворотного боку інтегрованої картки платника податків станом на 17.03.2021 року сума податкового боргу, яка є предметом стягнення в даній справі залишається не погашеною.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - продаж майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 ст.95 ПК України).

95.2. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, тому суд приходить до висновку щодо правомірності вимог податкового органу, як суб`єкта владних повноважень в цій частині.

Також, в рамках даного позову ГУ ДФС заявлено вимогу щодо накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергрупп юг" (), що знаходяться у банках, а також на кошти та інші цінності на рахунках, які будуть відкриті платником податків в подальшому в межах суми податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2 189 678,46 гривень.

Вирішуючи наведені позовні вимоги суд виходить з наступного.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми статті 94 ПК України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.

Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1)відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2)недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3)майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2020 по справі №804/7201/16, від 11.06.2019 по справі №826/16002/14, від 24.12.2020 по справі № 280/6481/19.

Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеної цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Наведені норми за обставин релевантних обставинам даної справи набули оцінки, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24.12.2020 року по справі №280/6481/19, згідно яких вказано, що з метою правильного вирішення даного спору та встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування до відповідача адміністративного арешту коштів судам необхідно встановити: факт наявності у відповідача податкового боргу в сумі, що зазначалась у позовній заяві; факт відсутності у відповідача майна, яке може бути використане для його погашення.

Тобто, встановленню підлягає факт наявності у відповідача непогашеної суми податкового боргу та відсутності у нього майна, яке може бути використане для його погашення, з підтвердженням відповідними доказами. Наявність таких факторів дає підстави для задоволення вимог контролюючого органу щодо накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку в сумі, що не перевищує суму податкового боргу.

Встановлюючи наявність перелічених передумов для задоволення позову в цій частині, суд зазначає про наступне.

Так, висновками даного рішення та проаналізованими судом доказами встановлена наявність у відповідача податкового боргу в сумі 2189678,46 грн.

Відповідно доданої до позову відповіді територіального сервісного центру № 6541 від 03.04.2021 року №31/21/41-247 станом на 01.04.2021 року за ТОВ "Інтергрупп Юг" відсутній зареєстрований автомототранспорт.

Крім того, в ІС "Податковий блок" відсутні відомості щодо зареєстрованих (знятих з обліку) транспортних засобів за ТОВ "Інтергрупп Юг".

Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 02.03.2021 р. за ТОВ " Інтергрупп Юг " () відомості відсутні.

Таким чином, в результаті здійснення вказаних заходів по встановленню наявності майна у відповідача, продаж якого може бути джерелом погашення податкового боргу, будь-якого зареєстрованого за позивачем майна не виявлено.

09.03.2021 року податковим керуючим складено акт опису майна № 39, яким встановлено відсутність зареєстрованого за відповідачем майна, що може бути описано у податкову заставу та проведено опис майна, на яке платник податків - ТОВ "Інтергрупп Юг" набуде право власності у майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Згідно інформаційної бази даних ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі ТОВ "Інтергрупп Юг" має відкриті розрахункові рахунки в банківських установах: АТ КБ "ПриватБанк", м.Херсон.

Таким чином, за результатом судового розгляду даної справи судом встановлено наявність у відповідача непогашеної суми податкового боргу та відсутності у нього майна, яке може бути використане для його погашення.

Наявність таких факторів дає підстави для задоволення вимог контролюючого органу щодо накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку в сумі, що не перевищує суму податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, заявлені податковим органом позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергрупп юг» (, місцезнаходження: 73003, вул. Лютеранська, 24 кв. (офіс) 402) у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 2 189 678 (два мільйони сто вісімдесят дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн 46 коп. (отримувач - ГУК у Херсонській обл. /Херсонська МТГ/ 14060100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959517, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку - UA0021447, код бюджету - 14060100).

Накласти арешт на кошти та інші цінності платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергрупп юг» (, місцезнаходження: 73003, вул. Лютеранська, 24 кв. (офіс) 402), що знаходяться у банках, а також на кошти та інші цінності на рахунках, які будуть відкриті платником податків в подальшому в межах суми податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2189678 (два мільйони сто вісімдесят дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн 46 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 111020200