Справа № 140/15674/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

за виконанням рішення суду

29 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/15674/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 01 березня 2021 року.

Позивачем 17 червня 2021 року подано до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заява обґрунтована тим, що позивач 17 березня 2021 року до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надіслав виконавчий лист від 16 березня 2021 року №6242/2021, виданий Волинським окружним адміністративним судом у справі №140/15674/20, однак як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01 червня 2021 року виконавче провадження №64898698 відповідачем проведено нарахування в розмірі 15870,66 грн, а доплата, нарахована за рішенням суду буде виплачена після надходження коштів, передбачених у Держбюджеті на цю мету.

Таким чином, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 140/15674/20 було виконане лише частково, оскільки ГУ ПФУ у Волинській області не виплачено компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року.

Позивач уважає, що часткове виконання рішення суду та реалізація його законного права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань з огляду на що просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі №140/15674/20 у повному обсязі та зобов`язати відповідача подати у встановлений судом термін звіт про виконання судового рішення щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року, єдиним платежем (арк. спр. 83-85).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року прийнято до розгляду вказану заяву та ухвалено її розгляд здійснювати в порядку письмового провадження (арк. спр. 92).

ГУ ПФУ у Волинській області у поданих до суду 08 квітня 2021 року поясненнях на заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі повідомляє, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі №140/15674/20 після набрання законної сили (01 березня 2021) виконано боржником добровільно до відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено державного виконавця відповідним листом у відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження №64898698.

На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_1 в добровільному порядку здійснено з 01 січня 2016 року нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року. Фактичними обставинами, які унеможливлюють на даний час виплату перерахованих за рішенням суду коштів ОСОБА_1 є відсутність бюджетних призначень для Пенсійного фонду України на виплату заборгованості за рішеннями судів.

З урахуванням зазначеного відповідач просить відмовити з задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі (арк. спр. 98-100).

Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Суд звертає увагу, що за змістом частини четвертої статті 382 КАС України у судовому засіданні з повідомленням сторін вирішується лише питання про накладення штрафу за клопотанням позивача або за ініціативою судді.

Відтак, заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, з урахуванням частини третьої статті 166 КАС України, розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що зазначену заяву необхідно залишити без задоволення з таких мотивів та підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Одним з основних принципів/засад адміністративного судочинства, згідно з пункту 5 частини третьої статті 2 КАС України є обов`язковість судового рішення.

Також відповідно до статей 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частина перша статті 382 КАС України трактує суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14 травня 2020 у справі №800/320/17.

Згідно із частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами (вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 01 березня 2021 року.

На виконання рішення суду у даній справі, Волинський окружний адміністративний суд 16 березня 2021 року видав позивачу виконавчий лист №6242/2021 (арк. спр. 87), який був пред`явлений до органів виконавчої служби.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 01 червня 2021 року ВП №64898698 виконавчий лист повернуто стягувачу.

Як убачається із вказаної постанови, ГУ ПФУ у Волинській області повідомило виконавчу службу про те, що ОСОБА_1 проведено нарахування компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року. Заборгованість за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року становить 15870,66 грн буде виплачуватися в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (арк. спр. 89).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Згідно підпунктів 4-5, 8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22 грудня 2014 року, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486 територіальні органи пенсійного фонду відповідно до покладених на них завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків.

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів з державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно пунктів 20, 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 затверджено Порядок виплати пенсій, нарахованих на виконання рішенням суду (далі - Порядок №649) та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Зазначений Порядок застосовується не до всіх судових рішень, за якими боржником є орган Пенсійного фонду України, а лише до тих, за якими на такого суб`єкта владних повноважень покладено зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету.

Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 440/85/19.

Таким чином, для врегулювання спірних правовідносин необхідно керуватися вимогами Порядку, який (згідно положень пункту першого) визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету

Пунктом 4 Порядку визначено, що черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Таким чином, невиплату позивачу на даний час заборгованості в сумі 15870,66 грн за період з 01 січня 2016 року по 13 липня 2020 року відповідач пояснює об`єктивними, незалежними від нього обставинами, а саме відсутністю виділених коштів на цю мету з Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 140/6339/20.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 01 червня 2021 року ВП №64898698 виконавчий лист від 16 березня 2021 року №6242/2021 повернуто стягувану, однак це не позбавляє права на його повторне пред`явлення до виконання до органів державної виконавчої служби.

Суд також вважає за необхідне вказати, що в рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у даній справі судом не вказано про зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої суми пенсії позивача одним платежем, що також свідчить про неможливість встановлення судового контролю у редакції, викладеній позивачем у заяві від 16 червня 2021 року.

Враховуючи, що позивачу нарахована компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати у сумі 15870,66 грн та відповідач не відмовляє у її виплаті, фактичні та правові підстави для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі відсутні, у зв`язку із чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись статтями 248, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович