Справа № 420/15202/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/15202/20
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.
судді Вербицької Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати окремі положення рішення ГУ ПФУ в Одеській області №78 від 11.11.2020 року, роздруківку якого надіслано в додатку до листа від 26.11.2020 року №11243-11084/Щ-02/8-1500/20 ГУ ПФУ в Одеській області про проведення з 01.10.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 в частині визначення проценту розрахунку пенсії у розмірі 60% від суми заробітної плати та обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату мені, ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.10.2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Одеської області від 04.11.2020 року №304 без обмеження максимального розміру пенсії, а також виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час та з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч вимог законодавства України протиправно зменшив розмір пенсії, призначеної у 2006 році відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII в редакції чинній на час виходу позивача на пенсію у розмірі 90% та провів перерахунок призначеної пенсії відповідно до положень ч.2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII у розмірі 60% заробітної плати за відповідною посадою працівника прокуратури з обмеженням її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами доходів громадян. Позивач вважає таке зменшення відсоткового значення розміру її пенсії з 90% до 60% протиправним та таким, що порушує конституційне право позивача на соціальний захист. Крім того, позивач вважає протиправним обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, оскільки на час призначення позивачу пенсії законом не було встановлено обмежень щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, таке обмеження має застосовуватись до пенсій, які призначені з 01 січня 2016 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01.09.2020 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (надалі - Закон №1789-ХІІ), призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати.

04.11.2020 року Одеською обласною прокуратурою на ім`я позивача видано довідку №304 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 11.09.2020 року за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу становить 64624,00 грн., та складається з наступних складових: посадовий оклад; надбавка за вислугу років 20%; матеріальна допомога на оздоровлення; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань (а.с.16).

06.11.2020 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив на підставі довідки про заробітну плату (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 04.11.2020 року за № 304, виданої Одеською обласною прокуратурою, здійснити перерахунок призначеної пенсії з 01.10.2020 року у розмірі 90% від вказаної суми заробітку та здійснювати її виплату без обмеження її граничного розміру (а.с.15).

10.11.2020 року позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення №78 з розрахунку 60% від заробітку та зазначено, що з 01.10.2020 року по 30.11.2020 року основний розмір пенсії становить 38774,40 грн., а максимальний розмір пенсії - 17120,00 грн.; з 01.12.2020 року - довічно, основний розмір пенсії становить 38774,40 грн., а максимальний розмір пенсії - 17690,00 грн. (а.с.18).

26.11.2020 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області на заяву позивача надано відповідь №11243-11084/Щ-02/8-1500/20, в якій зазначено, що відповідно до п.13-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про прокуратуру» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Тому, розмір Вашої пенсії до виплати становив 17120,00 грн. Згідно ч.2 ст.86 Закону пенсія призначається в розмірі 60% від сум місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі пенсії, яка не перевищує 10 прожиткових мінімумів, для осіб, які втратили працездатність. На зазначених підставах, згідно заяви від 09.11.2020 року пенсію перераховано при страховому стажі 38 років 7 місяців, заробітній платі 64624,00 грн. згідно довідки від 04.11.2020 № 304, та її розмір з 01.10.2020 року становить 38774,40 грн. (64624,00 грн*60%). З урахуванням п.13-2 Прикінцевих положень Закону суму пенсії до виплати встановлено на рівні 17120,00 грн. Оскільки з 01.10.2020 року позивач вже отримуєте пенсію в сумі 17120,00 грн., сума пенсії до виплати після перерахунку пенсії згідно заяви від 09.11.2020 року не змінилась (а.с.17).

Отже, позивачу при перерахунку пенсії 10.11.2020 року зменшено основний розмір пенсії з 90% до 60% та обмежено максимальний розмір пенсії. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір місячної заробітної плати, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Отже, пенсія позивача підлягає перерахунку виходячи із відсоткового значення станом на час призначення позивачу пенсії, а саме: у розмірі 90% грошового забезпечення, тому перерахунок пенсії позивача із застосуванням розміру пенсії 60% грошового забезпечення є протиправним.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що запроваджені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» №911-VIII від 24.12.2015 року обмеження щодо виплати пенсії максимальним розміром не застосовуються до пенсій, що призначені до набрання вказаними Законами чинності.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

На час призначення ОСОБА_1 пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року).

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., в редакції, що діяла на час призначення пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» обчислено при страховому стажі позивача 38 років 7 місяців.

В подальшому положення статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. втратили чинність, окрім частин 3, 4, 6 та 11, проте ці частини не стосувались питання проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

14.10.2014 року було прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, який в цілому набрав чинності 15.07.2015 року, із набранням чинності яким вважається таким, що втратив чинність, Закон України від 05.11.1991 №1789-XII «Про прокуратуру», крім, в тому числі, частини першої статті 49 Закону України №1697-VII «Про прокуратуру» (підпункт 1 пункту 3 Розділу XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України №1697-VII «Про прокуратуру»).

Відповідно до ч.2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (в редакції станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії 09.11.2020) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Саме на підставі вказаних положень чинного законодавства, відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 встановлено розмір пенсії 60 відсотків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 були визнані такими, що не відповідають Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, пунктом 3 вказаного рішення Конституційного Суду України, установлено такий порядок його виконання:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

В даній справі по суті розглядаються правовідносини, які виникли внаслідок такого перерахунку.

На думку судової колегії слід дослідити можливість застосування норми ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, яка втратила чинність станом на дату проведення перерахунку здійсненого відповідно до норм чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

У Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, в ситуації з перерахунком призначеної пенсії працівникам органів прокуратури таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

В даному випадку позивач, бажаючи реалізувати своє право на перерахунок пенсії, звернувся до органу ПФУ з довідкою про розмір його заробітної плати, яку складено відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(II)/2019 та ст. 81,86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII із складовими, які є відмінними від тих, на підставі яких визначався розмір його пенсії при призначенні та перерахунках здійснених в період чинності Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII.

Необхідно враховувати те, що розмір пенсії прокурора перебуває у прямій залежності від його заробітної плати, яка є базою для обрахунку пенсії, але заробітна плата прокурора Законами України від 05.11.1991 № 1789-XII та від 14.10.2014 №1697-VII визначалась по-різному.

Так, частиною першою статті 49 Закон України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 було передбачено, що заробітна плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років, а розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Законом України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 не було визначені розміри посадових окладів прокурорів і повноваження щодо їх визначення були надані Кабінету Міністрів України.

На виконання своїх повноважень Кабмін України постановою від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» затвердив схему посадових окладів працівників органів прокуратури.

Згідно з частиною першою статті 81 Закону України №1697-VІІ заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частинами першою та третьою статті 81 Закону України №1697-VІІ визначено структуру заробітної плати, відповідно до якої заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за:

1) вислугу років;

2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З наведеного слідує, що на відміну від діючого Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, попередній Закон «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 по-іншому визначав складові заробітної плати прокурів та не встановлював розміри посадових окладів, повноваження щодо встановлення яких були надані Кабміну України, у межах яких прийнято Постанову №505, яка і визначила відповідні розміри посадових окладів прокурорів.

Згідно з пунктом 1 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-IX (далі - Закон №113), визнано такими, що втратили чинність норми Закону України «Про прокуратуру» у редакції 1991 року, у тому числі частина перша статті 49, якою однією зі складових заробітної плати прокурорів визначалась надбавка за класні чини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 року у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697 зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визначено, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 26.03.2020.

Судова колегія звертає увагу на висновки сформовані в рішенні Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020, а саме, що заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом.

За таких умов, позивач має право отримувати пенсійні виплати, обраховані із суми заробітної плати прокурорів, встановленої чинним Законом України №1697-VII.

Реалізуючи своє право на перерахунок пенсії на підставі норм чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, та отримавши належну довідку, складену відповідно до приписів вказаного Закону, позивач помилково вважає можливим застосування ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, оскільки вона втратила свою чинність.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсоткове значення розміру пенсії є незмінним та має застосовуватися норма, що визначала відсотковий розмір пенсії станом на дату її призначення.

Колегія суддів зауважує, що ретроспективне застосування при обчисленні пенсійної виплати ОСОБА_1 положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, яка на дату такого перерахунку втратила чинність, неодмінно призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів та суперечитиме принципу дії закону у часі.

Отже, застосування при обчисленні пенсії позивача з 01.10.2020 положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які втратили чинність, щодо визначення розміру пенсійної виплати виходячи з 90% місячного заробітку не відповідатиме конституційному принципу рівності перед законом та суперечитиме приписам статті 24 Конституції України.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В свою чергу, застосування у спірних відносинах положень частини другої статті 86 Закону №1697-VII не суперечить приписам статті 22 Основного Закону України, адже обсягом набутого права позивача є конкретний матеріальний (грошовий) вираз пенсійної виплати, що за обставин цієї справи внаслідок здійснення спірного перерахунку не зменшився через встановлення позивачу пенсії в розмірі 60% суми його місячної заробітної плати за аналогічною посадою згідно довідки №304 (а.с.16).

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, судова колегія зазначає наступне.

Враховуючи, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 слід здійснювати відповідно до положень чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, то аналізу підлягають норми саме цього закону, які передбачають обмеження виплати пенсії максимальним розміром.

Вказуючи про неможливість застосування до позивача обмеження його пенсії максимальним розміром, суд першої інстанції помилково надавав оцінку Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ, оскільки даним Законом зміни, пов`язані із обмеженням виплати пенсії прокурорів максимальним розміром внесено саме до Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991, який в цій частині втратив чинність.

Згідно положень абзацу 6 пункту 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (в редакції Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII і Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року.), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Судова колегія звертає увагу, що зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, стосувалися питань обмеження пенсії розміром 10740 грн. в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (далі зі змінами внесеними Законом України від 06.12.2016 р. №1774-VIII по 31.12.2017), а тому не впливають та не стосуються спірних у даній справі правовідносин.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 р. №213-VIII частину 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» викладено в такій редакції, зокрема:

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність».

Пунктом І прикінцевих положень Закону України №213-VIII визначено, що в частині вищевказаних змін закон набирає чинність з 25 квітня 2015 року.

З наведеного слідує, що вказаними законодавчими положеннями встановлено обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнані, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України, а тому підстав для визначення протиправним обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром судова колегія не вбачає.

Також судова колегія зауважує, що обмеження пенсій прокурорів максимальним розміром встановлювалося також і в попередньому Законі України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991, а саме статтею 50-1 даного Закону, які не було визнано неконституційними.

Судова колегія усвідомлює, що чинні положення абзацу 6 пункту 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII йдуть в розріз із положеннями ст.81, ч.2 ст. 86 даного Закону, оскільки вони по суті нівелюють можливість отримання прокурором пенсії в розмірі саме 60% (конкретному матеріальному (грошовому) виразі) від його заробітної плати.

В той же час судова колегія вважає неможливим застосувати механізм, визначений статтею 7 КАС України, а саме звернутися до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України, оскільки стосовно абз. 6 пункту 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII таке подання до Конституційного Суду України вже здійснювалося Верховним Судом України 20.01.2017.

За наслідками розгляду вказаного подання ухвалою Великої Палати Конституційного Суду України від 19.06.2018 по справі №1-19/2018(172/17) відмовлено у відкритті конституційного провадження.

Відповідно до п.1,3 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи

З урахуванням вищенаведеного, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.