Справа № 580/2304/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року справа № 580/2304/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря Глийової В. Г.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача Гарбазея Д. О. (за ордером),

представника відповідача Прокупчук А. П. (за самопредставництвом),

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Київ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Київ) Гайдай Тетяни Олександрівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 23 661, 17 грн від 12.02.2019 в межах виконавчого провадження №55791418;

- визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Київ) Гайдай Тетяни Олександрівни щодо внесення постанови від 12.02.2019 №55791418 про стягнення виконавчого збору у розмірі 23 661, 17 гривень та про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2021 по виконавчому провадженню №64999343.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Київ) Гайдай Т. О. винесено раніше чим постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Зазначає, що станом на день відкриття виконавчого провадження №55791418 діяла редакція Закону України Про виконавче провадження, яка передбачала, що виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута. Оскільки провадження №55791418 закрито на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 за п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, підстави для стягнення суми виконавчого збору в розмірі 23 661, 17 грн у державного виконавця були відсутні. Представником позивача вказано, що в рамках виконавчого провадження №55791418 з позивача стягнуто кошти на погашення заборгованості за виконавчим листом №2-424/11 від 01.08.2011, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси у сумі 25 080, 61 грн, виконавчого збору у сумі 2 502, 91 та витрат виконавчого провадження у сумі 129, 00 грн, а тому державним виконавцем фактично стягнуто виконавчий збір, який дорівнює 10% від розміру боргу, що підлягав стягненню. Зазначає, що стягнення виконавчого збору у розмірі 23 661, 17 грн без повного стягнення такої суми призведе до порушення прав боржника та подвійного стягнення виконавчого збору.

Ухвалою суду від 19.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання для розгляду адміністративної справи на 12 год. 00 хв. 27 травня 2021 року.

До суду 27.05.2021 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що оскаржуване виконавче провадження відкрито під час дії Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 №606-XIV та продовжено під час дії Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII. У відзиві вказано, що відповідно до Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 №606-XIV виконавчий збір стягувався незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання. Відповідач вважає, що стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення. Посилається на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки за період з 2018 по 2021 роки з позивача на виконання постанови про стягнення виконавчого збору систематично утримувалися кошти, а тому позивач не міг не знати про наявність примусового виконання щодо неї. У судовому засіданні, призначеному на 27.05.2021 позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Представник позивача зазначив, що про винесення оскаржуваної постанови позивач дізналась 06.04.2021, після надходження на його адресу відповіді на адвокатський запит від 18.03.2021 №11.Д.2021 щодо надання інформації про виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 . З вказаних підстав вважає посилання відповідача на пропущення строку звернення до суду необгрунтованими.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав викладених у відзиві та наголосила на тому, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Усною ухвалою суду від 27.05.2021, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду адміністративної справи №580/2304/21 до 15 год 00 хв 28.05.2021.

У судовому засіданні, призначеному на 15 год 00 хв 28.05.2021 представник позивача зазначив, що суд не може приймати надані відповідачем копії матеріалів виконавчих проваджень №55791418 та №64999343, оскільки вказані докази заздалегідь не надіслані на адресу позивача, що суперечить порядку встановленому ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України та не завірені належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції Гайдай Т. О. від 15.02.2018 відкрито виконавче провадження №55791418 з виконання виконавчого листа №2-424/11 від 01.08.2011, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 236661,77 грн.

01.02.2019 на підставі ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.10.2017 року №2-424/11 старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції Гайдай Т. О. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено стягувача у виконавчому провадженні, а саме: ПАТ Райфайзен Банк Аваль на правонаступника ПАТ Кристалбанк.

Старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції Гайдай Т. О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.02.2019 у виконавчому провадженні №55791418.

12.02.2019 старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції Гайдай Т. О., винесено постанову у виконавчому провадженні №55791418 про стягнення з позивача (боржника) виконавчого збору в сумі 23661,17 грн.

03.03.2020 на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.09.2019 року №2-424/11 державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено стягувача у виконавчому провадженні, а саме: ПАТ Кристалбанк на правонаступника - ОСОБА_2 .

Старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції Гайдай Т. О. винесено постанову від 06.10.2020 у виконавчому провадженні №55791418 про арешт коштів боржника.

06.11.2020 старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдай Т. О. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №55791418.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдай Т. О. винесено постанову про розшук майна боржника від 06.11.2020 у виконавчому провадженні №55791418.

16.03.2021 від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява про повернення виконавчого документа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдай Т. О. від 31.03.2021 у виконавчому провадженні №55791418 виконавчий документ повернуто стягувачу за п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження та виділено в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 21 163, 26 грн.

31.03.2021 старшим державним виконавцем Центральному відділі Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдай Т. О., відкрито виконавче провадження №64999343 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 12.02.2019 у виконавчому провадженні №55791418.

Вважаючи дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдай Т. О. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 23 661, 17 грн у виконавчом провадженні №55791418 та винесення постанови про відкриття провадження №64999343 позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Закон України Про виконавче провадження від 21.04.1999 №606-XIV визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Вказаний закон втратив чинність 05.01.2017 на підставі Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 23 661, 17 гривень у виконавчому провадженні №55791418 винесено старшим державним виконавем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції Гайдай Т. О. 12.02.2019.

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору діяв Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII в редакції 19.01.2019.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону №1404-VIII).

Згідно 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно ч. 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною п. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

З постанови старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдай Т. О. від 31.03.2021 у виконавчому провадженні №55791418 вбачається, що виконавчий документ №2-424/11 від 01.08.2011, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси повернуто стягувачу ОСОБА_2 за п. 1 ч. 1 ст.37 Закону №1404-VIII, а постанову про стягнення виконавчого збору від 12.02.2019 виділено в окреме провадження № 64999343.

Згідно з положеннями пункту 4 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок) фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково в порядку, встановленому Законом №1404-VIII, якщо за таким документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

З аналізу наведених норм Порядку слідує, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно платіжного доручення №26840 від 03.12.2020 з ОСОБА_1 стягнуто борг згідно виконавчого листа №2-424/11 від 01.08.2011 у сумі 7 800 грн.

З розпоряджень державного виконавця від 15.02.2018, 21.03.2019, 09.04.2019, 15.05.2019, 20.06.2019, 24.07.2019, 21.08.2019, 05.09.2019, 09.10.2019, 12.12.2019, 03.03.2020, 15.03.2020, 08.04.2020, 24.04.2020, 07.11.2020, 03.12.2020, 08.12.2020, 18.03.2021 у виконавчому провадженні №55791418 вбачається надходження грошових коштів відносно ОСОБА_1 .

У ході судового розгляду позивачем визнавався факт стягнення коштів з її рахунків на суму 25 080, 61 грн в рамках виконавчого провадження №55791418.

Крім того, судом встановлено, що старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдай Т. О. вчинялися заходи примусового виконання рішень.

Так, в межах виконавчого провадження №55791418 державним виконавцем винесено ряд постанов, які сприяли примусовому виконанню рішення боржником, а саме про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.02.2019, про арешт коштів боржника від 06.10.2020, від 06.11.2020 та від 03.03.2021, про розшук майна боржника від 06.11.2020. В матеріалах справи міститься вимога виконавця від 09.11.2020 №73130, про термінове надання відомостей стосовно всіх відкритих рахунків боржника та платіжні вимоги у виконавчому провадженні №55791418 від 17.11.2020 та від 19.11.2020.

За вказаних обставин, на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору у відповідача наявні обов`язкові умови для стягнення виконавчого збору наявність стягненої в примусовому порядку суми згідно виконавчого листа та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Щодо посилань представника позивача на те, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена державним виконавцем раніше від дня винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Законом №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Отже, передчасне винесення постанови про стягнення виконавчого збору у даному виконавчому провадженні №55791418 не спростовує наявність підстав для стягнення виконавчого збору та не може слугувати підставою для скасування даної постанови.

Крім того, положеннями Закону №1404-VIII не передбачено наслідків передчасного винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Суд критично оцінює посилання позивача на Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання від 03.07.2018 №2475-VIII, який набрав чинності 28.08.2018 згідно якого після 28.08.2018 розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми яка підлягає стягненню.

Зазначений закон на спірні правовідносини не впливає так як оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена 12.02.2019, а питання про стягнення виконавчого збору врегульовані Законом №1404-VIII в редакції 19.01.2019.

Надаючи оцінку посиланням представника позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18 та постанови Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №824/171/18-а, від 22.01.2021 у справі №400/4023/19, від 31.03.2021 у справі №420/1536/19, суд зауважує щодо неможливості їх застосування, оскільки обставини даного спору не є тотожними обставинам у вищевказаних справах.

Суд зазначає, що предмет та підстави даного позову, є тотожними до обставин, викладених у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №360/3324/19.

Верховний Суд у свої висновках, викладених у постанові від 26.06.2020 у справі №360/3324/19 зазначив, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено.

Враховуючи викладене, суд вважає дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Київ) Гайдай Тетяни Олександрівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 23 661, 17 грн від 12.02.2019 в межах виконавчого провадження №55791418 правомірними.

Позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Київ) Гайдай Тетяни Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2021 у виконавчому провадженню №64999343 задоволенню не підлягає, оскільки винесена на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 12.02.2019 у виконавчому провадженні №55791418, яка визнана судом обґрунтованою та такою, що винесена на законних підставах.

За таких обставин, суд, за правилами встановленими статтею 90 КАС України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Посилання відповідача на те, що з позивача на виконання, зокрема оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору систематично утримувалися кошти не свідчать про її обізнаність з нею.

Доказів направлення позивачу оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №55791418 та постанови про відкриття провадження № 64999343 відповідачем до суду не надано.

З наданих до суду матеріалів справи вбачається, що позивачу про постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №55791418 стало відомо 06.04.2021, після надходження на адресу представника позивача відповіді на адвокатський запит від 18.03.2021 №11.Д.2021.

За вказаних обставин, суд вважає посилання відповідача на пропущений строк звернення до суду необґрунтованими.

Щодо посилань представника позивача на те, що надані відповідачем копії матеріалів виконавчих проваджень №55791418 та №64999343 заздалегідь не надіслані на адресу позивача, що суперечить порядку встановленому ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України та не завірені належним чином суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З аналізу зазначеної норми слідує, що в разі подання доказів до суду в електронній формі Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено обов`язку їх надсилання (надання) іншим учасникам справи.

Суд зазначає, що копії матеріалів виконавчих проваджень №55791418 та №64999343 подані відповідачем до суду в електронній формі 27.05.2021, що підтверджується електронним листом від 27.05.2021.

Тому посилання представника позивача на те, що копії виконавчих проваджень №55791418 та №64999343 подані відповідачем до суду 27.05.2021 з порушенням порядку, встановленому ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими.

Усною ухвалою суду від 27.05.2021, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено перейти до стадії дослідження доказів, які містяться в матеріалах справи на якій судом досліджено матеріали виконавчих проваджень №55791418 та №64999343, наданих представником відповідача через електронну пошту суду 27.05.2021.

Після переходу до стадії судових дебатів, усною ухвалою суду від 27.05.2021, занесеною до протоколу судового засідання, суд повернувся до стадії дослідження доказів та оголосив перерву для надання часу представнику позивача ознайомитися з матеріалами виконавчих проваджень №55791418 та №64999343.

Суд зазначає, представник позивача у строк до початку судового засідання, призначеного на 15 год 00 хв 28.05.2021 не вчиняв дій, направлених на ознайомлення з матеріалами справи №55791418 та №64999343.

На виконання усної ухвали суду від 27.05.2021, занесеної до протоколу судового засідання, 28.05.2021 представником відповідача надано завірені належним чином копії виконавчих проваджень №55791418 та №64999343, однак доказів надіслання (надання) їх учасникам справи до суду не надано.

За таких обставин, підстави для долучення до матеріалів адміністративної справи №580/2304/20 копій матеріалів виконавчих виконавчих проваджень №55791418 та №64999343, наданих представником відповідача 28.05.2021 відсутні, оскільки останні подані не у порядку встановленому ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати згідно положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький