Справа № 420/3408/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3408/20
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 18 березня 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №792/03-18 від 11.03.2020 року про відмову позивачу у проведенні повного перерахунку пенсії з 01.10.2017 року за вислугою років по теперішній час та зобов`язання відповідача на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 в редакції Закону № 2663-111 (2663-14) від 12.07.2001, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії за вислугою років, здійснити повний перерахунок вже призначеної йому пенсії за вислугою років у розмірі 90% від місячного заробітку, у зв`язку зі змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови КМ України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов КМ України щодо оплати праці працівників прокуратури», з урахуванням наданої довідки прокуратури Одеської області за № 66 від 05.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження граничного розміру пенсії з 01.10.2017 по теперішній час з урахуванням раніше проведених виплат і виплатити позивачу різницю в розмірі його пенсії за минулий час з 01.10.2017 по теперішній час.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.02.2005 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% від середньомісячного заробітку. Постановою Кабінету Міністрів № 657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» підвищено розміри посадових окладів працівників прокуратури та надбавки за класні чини. Вказує, що звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії, однак рішенням від 11 березня 2020 року №792/03-18 йому відмовлено. Відмова відповідача, на думку ОСОБА_1 є протиправною, оскільки з місяця, наступного після прийняття Конституційним Судом України 13.12.2019 рішення №7-р(II)/2019 за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) (яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; та положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення) виникли підстави для перерахунку пенсії позивача. Водночас, на думку позивача, пенсія йому має бути перерахована та виплачена із розрахунку 90% від суми місячного заробітку на підставі оновленої довідки від 05.03.2020р. №66 з 01.01.2017р. та без обмеження граничного її розміру.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11 березня 2020 року №792/03-18 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки прокуратури Одеської області №66 від 05.03.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, апелянт просить скасувати судове рішення в частині відмовлених позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування скарги апелянт вказує, що відмовляючи у задоволенні вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру, суд необґрунтовано зазначає, що ця вимога є передчасною, адже судом при оцінці наданих йому доказів, якщо така оцінка мала місце, було відомо і вони повинні були б надати належну оцінку тому, що у ГУПФ України в Одеській області вже знаходилося на виконанні судове рішення від 21.08.2018 р., згідно якому був охоплений період з 01.10.2017 по теперішній час щодо перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років у розмірі 90% від місячного заробітку, у зв`язку зі змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017 № 657, з урахуванням наданої довідки прокуратури Одеської області № 83 від 23.04.2018. Для прийняття рішення, згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 № 657, до ГУПФ України в Одеській області було направлено довідки про заробітну плату № 66 від 05.03.2020, заявою від 06.03.2020 та заявою про додатковий перерахунок пенсії від 18.03.2020. Однак, за результатами розгляду поданих заяв, відповідач своїм рішенням за вих. № 792/03-18 від 11.03.2020р. відмовив у проведенні перерахунку, посилаючись на те, що підвищення заробітної плати, згідно з Постановою КМУ № 657 від 30.08.2017 відбулося у вересні 2017 до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019, тому не може застосовуватися для перерахунку пенсії у теперішній час, при цьому, не вказавши про те, що на той час ними вже реалізовувалось набуте позивачем право на перерахунок, відповідно до судового рішення від 21.08.2018. Крім того, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення від 18.03.2021, суд підтвердив той факт, що відповідач надав до суду відзив на позов, в якому чітко висловив свою позицію стосовно того, що право на перерахунок пенсії позивача за вислугу років виникає не раніше 13 грудня 2019 року. При цьому, як слідує із оскаржуваного судового рішення, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», згідно з довідкою про заробітну плату № 391 (на яку посилається суд, хоча фактично ОСОБА_1 видано довідку за № 66 від 05.03.2020), згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 № 6571, у позивача взагалі відсутнє право на перерахунок, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років. Тобто, суд мав достатньо доказів стосовно того, що ГУПФ України в Одеській області, ще на стадії до судового розгляду визначив своє ставлення до того, як він налаштований на виконання судового рішення, так як позивач, набувши на законних підставах, відповідно до судового рішення від 21.08.2018р. право на перерахунок, на тих же підставах (Постанова КМ України № 657 від 30.08.2017) отримав вище згадане рішення ГУПФ України в Одеській області від 11.03.2020 щодо відсутності права на перерахунок і відповідно відмову в такому перерахунку з 01.10.2017 по теперішній час, що вказує на порушення з боку ГУПФ України в Одеській області прав на перерахунок. Висновки в частині оскаржуваного судового рішення від 18.03.2021р. щодо передчасності вимог оскільки відсутні об`єктивні підстави вважати, що після здійснення перерахунку будуть порушені права позивача та враховуючи те, що суд захищає лише порушені, невизнані або оскаржувані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, не відповідають дійсності. Також, апелянт вказує на відсутність в оскаржуваному судовому рішенні правової оцінки попередньому судовому рішенню від 21.08.2018р., по якому у оскаржуваному рішенні жодним чино не було дано посилання в мотивувальній частині як слід розглядати набуте мною право на перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 90% без обмеження відповідно до Постанови КМУ № 657 від 30.08.2017р. з 01.10.2017р. по 13.12.2019р. яка є легітимною по теперішній час.

05.04.2021р. (вхід.№9488/21) від Головного управління ПФУ в Одеській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач у справі наголосив на необґрунтованості доводів скарги мотивуючи відсутністю правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 у відповідних частинах про які зауважує апелянт, а саме: перерахунок та виплата пенсії з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати та без обмеження максимальним розміром. Відповідач зауважує, що спір у даному провадженні виник про право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017р. Питання ж щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії є похідним та повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок пенсії. До того ж, відповідач у справі у своєму відзиві також звертає увагу на те, що положенням ч.5 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої ч.1 цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення жінками віку, що на 5 років менше ніж пенсійний вік, установлений ст. 26 зазначеного Закону, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60% місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену ч.1 цієї статті. Крім того, посилаючись на положення ст. 2 Закону України №3668-VI, Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» № 911-VIII від 24.12.2015р. та № 1774- VIII, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про прокуратуру», вважає, що на спірні правовідносини поширюються приписи законодавства щодо обмеження максимальним розміром пенсії позивача.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 01.02.2005 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (в редакції на момент його виходу на пенсію), у розмірі 90% від грошового забезпечення.

05.03.2020 прокуратурою Одеської області видано позивачу довідку №66 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року 7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» розмір заробітної плати за нормами чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора прокуратури, всього становить 35 746,48 грн.:

- посадовий оклад 5730,00 грн.;

- надбавка за класний чин (старший радник юстиції) 2400,00 грн.;

- надбавка за вислугу років (40%) 2292,00 грн.;

- надбавка за слідчу роботу (25%) 1432,50 грн.;

- інші щомісячні надбавки, доплати (ОВЗ) (70%) 7295,40 грн.;

- премія (60%) 11 489,94 грн.;

- матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) 2553,32 грн., 2553,32 грн. (а.с.33).

06.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.

11 березня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №792/03-18 про відмову в перерахунку пенсії (а.с.34).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суд з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019 набув право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, на підставі довідки прокуратури Одеської області від 05.03.2020р. № 66 відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 13.12.2019р. Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, суд першої інстанції вважав, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.03.2020 року №792/03-18 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки прокуратури Одеської області №66 від 05.03.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Втім суд першої інстанції вважав відсутніми підстави для задоволення частини позовних вимог щодо перерахунку пенсії позивача у розмірі 90% від заробітної плати та виплату без обмеження її максимальним розміром та відмовив у їх задоволенні, зазначивши, що такі вимоги є передчасними.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам у межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

На час призначення ОСОБА_1 пенсії (з 2005р.) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. (надалі Закон України №1789-ХІІ, чинний до 15 липня 2015 року).

За приписами ч. 1 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

При цьому, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частинами дванадцятою та сімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, відповідно до яких обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, у зв`язку із чим, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ втратила чинність.

Водночас, порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури урегульовано статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28.12.2014 №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

При цьому, судова колегія зазначає, що 13 грудня 2019 року Конституційний Суд України прийняв рішення у справі № 7-р(ІІ)2019 за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2-3, ст. 12) зі змінами.

У вказаному Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Вказаним вище Рішенням № 7-р(ІІ)2019, Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України також установив наступний порядок виконання свого Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 та враховуючи факт збільшення посадових окладів працівників органів прокуратури постановою КМУ від 30 серпня 2017 року № 657, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

При цьому, відмовляючи у задоволенні заяви позивача пенсійним органом встановлено, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 змін до ЗУ «Про прокуратуру» не вносилось, а тому відсутній правовий механізм перерахунку пенсії відповідній категорії громадян.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 чітко встановлено, що ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції з дня прийняття відповідного судового рішення.

При цьому, як було зазначено вище, первинною редакцією ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» встановлено порядок перерахунку пенсії за вислугу років призначених за ЗУ «Про прокуратуру».

Внаслідок чого, апеляційний суд зауважує, що нехтування пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, зазначених приписів рішення Конституційного Суду України, є протиправним невиконанням судового рішення та грубим порушенням прав позивача.

Колегія суддів враховує, що у відповідності до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічні положення містяться у ст. 91 ЗУ «Про Конституційний Суд України.

Закони та інші нормативно-правові акти, у розумінні приписів ст. 58 Конституції України, не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, положення ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 12 жовтня № 1697-VIІ втратили свою дію з 13.12.2019 року і не мають зворотної дії в часі на підставі ст. 58 Конституції України.

В даному випадку, позивач, як пенсіонер по ЗУ «Про прокуратуру», має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.

Аналізом приписів ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» слідує, що незалежно від дати підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, якщо перерахунок їхньої пенсії не відбувся, вони мають право на такий перерахунок після звернення до пенсійного органу.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо протиправної відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із розміру 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, захист прав, свобод та інтересів слід відрізняти від їх охорони. Охорона прав та інтересів має на меті запобігти їх порушенню. Охорона здійснюється шляхом встановлення відповідних норм права, правових стимулів, заборон тощо. Натомість, захист прав здійснюється виключно у разі їх порушення.

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, а позивачу при зверненні до суду із позовом до суб`єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства слід довести попереднє виникнення між сторонами у справі публічно-правових відносин та порушення своїх прав.

Як встановлено колегією суддів, основним питанням, що підлягало вирішенню в межах даного спору, є наявність у позивача права на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури. Питання ж щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та обмеження її розміру є похідними і мають вирішуватись після визнання відповідного права на перерахунок.

Згідно матеріалів справи, спірним рішенням від 11.03.2020р. № 792/03-18 відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури та порядку здійснення відповідного перерахунку.

При цьому, питання щодо наявності підстав для обчислення пенсії виходячи із 90 відсотків суми заробітної плати та проведення виплати без застосування обмеження максимального розміру пенсії відповідачем не вирішувалося.

Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та обмеження її розміру на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Отже, предметом спору в цій справі є саме наявність чи відсутність підстав, передбачених ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 06.03.2020 року і доданих до неї документів. В той час як питання щодо відсоткового співвідношення пенсії до заробітної плати, а також щодо застосування обмежень у розмірі пенсії є похідними і підлягають вирішенню вже після підтвердження права позивача на перерахунок пенсії.

В даному випадку відповідачем не обмежено максимальний розмір пенсії позивача, так як її перерахунок взагалі не було здійснено, а, в свою чергу, передчасне задоволення вимог щодо не обмеження граничного розміру пенсії позивача суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Слід зазначити, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Відтак, з огляду на те, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90%, виплати її без обмеження максимальним розміром правильним, позаяк відповідач у відповідь на заяву ОСОБА_1 відмовив у перерахунку пенсії виключно з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, спір щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром - не виник. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку пенсії за вислугу років на виконання рішення суду в цій справі, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Посилання сторін у даній справі з приводу питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90%, виплати її без обмеження максимальним розміром, колегія суддів до уваги не приймає, з врахуванням вищезазначених обставин саме про передчасність таких вимог наразі.

За вказаного, судова колегія відхиляє посилання апелянта на те, що відповідач у даній справі висловив свою позицію щодо відсутності у позивача права на перерахунок пенсії без обмеження граничним розміром та із врахуванням 90%, оскільки у даному випадку ГУ ПФУ відмовило особі у перерахунку пенсії взагалі з мотивів відсутності на це правових підстав.

Також апеляційний суд оцінює критично й твердження представника відповідача про те, що пенсія позивачу має бути перерахована із застосуванням іншого відсоткового розміру, аніж зазначає позивач, а також з застосуванням обмеження у 10 прожиткових мінімумів встановлених для осіб які втратили працездатність, позаяк такі не обґрунтовуються змістом прийнятого відповідачем рішенням. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем у передбаченому законодавством порядку вирішувалось питання щодо відсоткового значення розміру пенсії (90%) при розгляді заяви позивача щодо перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області від 05.03.2020р. №66, а також не надано доказів виплати перерахованої на підставі цієї ж довідки за заявою позивача від 06.03.2020р. пенсії із застосуванням обмеження максимальним розміром.

З приводу дати, з якої пенсія позивачу має бути перерахована на підставі оновленої довідки прокуратори Одеської області від 05.03.2020р. № 66, виданої відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2017 № 7-р(ІІ)/2019 та постанови КМУ № 657 від 30.08.2017р., колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що таке право у позивача виникло саме з набранням чинності рішенням Конституційного Суду України № 7-р (ІІ)/2019 від 13.12.2019, яким відновлено дію ст. 86 Закону №1697-ІІ в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури.

Отже, ефективним способом захисту відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019р.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на допущення у судовому рішенні судом першої інстанції помилок шляхом невірного зазначення номерів та дат довідки, виданої прокуратурою Одеської області Іванову М.М. судова колегія відхиляє, оскільки таке не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог та не призвело до неправильного вирішення цієї справи.

Правові висновки суду першої інстанції, з якими погоджується апеляційний суд відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним зокрема у постанові по зразковій справі (про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019) № 560/2120/20 від 14 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Великою палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року, тощо.

Колегія суддів зазначає, що силу вимог ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на те, що дана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20, суд першої інстанції під час розгляду даної справи цілком обґрунтовано врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Поряд з викладеним, хибним та необґрунтованим апеляційний суд вважає і посилання апелянта на судове рішення у справі № 815/2431/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, оскільки встановлені у цьому судовому рішенні обставини не мають жодного відношення та впливу до спірних у даному провадженні правовідносин.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З урахуванням всього викладеного вище, оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення в апеляційній скарзі не зазначено, відтак такі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи в межах заявлених вимог, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі № 420/3408/20- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.