Справа № 420/8897/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8897/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, заступника начальника відділу з питань перерахунку пенсій №13 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Крістіни Доктор про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, заступника начальника відділу з питань перерахунку пенсій №13 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Крістіни Доктор, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійною фонду України в Одеській області відділу з питань перерахунку пенсій №13 за № 487 від 01.09.2020 року про утримання надміру виплаченої пенсії в сумі 198893,96 грн. стосовно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утримані пенсійні виплати, які утримано на виконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відділу з питань перерахунку пенсій №13 про утримання надміру виплачених сум пенсії №487 від 01 вересня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером за віком з 13.04.2007 року.

Позивач вказав, що 01.09.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №487 про утримання з нього надміру виплаченої пенсії в сумі 198893,96 грн.

Позивач зазначає, що з його боку не було умислу на отримання пенсії обманним шляхом, і на момент звернення до пенсійного органу позивач мав повну впевненість у достовірності і правильності даних, викладених у документах, наданих йому за місцем роботи для оформлення пенсії.

У довідці про заробіток для обчислення пенсії від 28.05.2004 року за №528 за підписом керівника та головного бухгалтера ВАТ Авіакомпанія Одеські авіалінії, заробітна плата позивача за 1970-1974 роки вказана із розшифруванням у гривні, тобто вказані цифри - 0, 00320, 0,00399, 0,00335 і т.п.

Позивач вважає, що як на той час, так і на теперішній, особа без бухгалтерської освіти ніяк не може зрозуміти, які саме суми заробітку в рублях знаходяться за вказаними цифрами, тому говорити про обізнаність позивача, що довідка не відповідає дійсності, є неправомірним та таким, що не відповідає дійсності.

Також на даний момент нічим не підтверджено, що вказана довідка про заробітну плату є підробленою чи неправдивою. На думку позивача, співробітники бухгалтерії, які видавали вказану довідку про заробітну плату, можливо, некоректно застосували коефіцієнт переводу рублів у гривню, що давало можливість співробітникам Пенсійного фонду при призначенні пенсії у 2007 році здійснити перевірку допустимості вказаного документу.

Позивач зазначив, що обов`язкового умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. У такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Тому позивач вважав, що саме на відповідача було покладено обов`язок при призначенні пенсії щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права позивача на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Ухвалою від 02.06.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Зазначено, що справа буде розглянута судом у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Витребувано від ГУ ПФУ в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача для долучення до матеріалів справи.

22.06.2021 року на електронну пошту суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що до липня 2020 року пенсія позивача обчислювалась з урахуванням довідки про заробітну плату № 528 від 08.05.2004, виданої ВАТ «Авіакомпанії «Одеські авіалінії». Головне управління здійснило перевірку відповідності зазначеної довідки первинним документам, про що було складено Акт № 239 від 19.12.2019. У ході перевірки було встановлена, що довідка про заробітну плату позивача № 528 від 08.05.2004 не відповідає первинним документам, у зв`язку з чим Головним управлінням було направлено до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради запит щодо видачі нової довідки про заробітну плату позивача за період з 1970 по 1974 р.р.

На підставі нової виданої довідки позивачу з 01.07.2020 було здійснено перерахунок пенсії та встановлено, що за період з 01.01.2004 по 30.06.2020 виникла переплата пенсії у розмірі 198893,66 грн. Зазначена переплата утворилась внаслідок подання позивачем до Головного управління довідки про заробітну плату, яка містить недостовірні дані (не відповідає первинним документам підприємства).

Відповідач вказав, що відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Законом №1058 визначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Тобто, у випадку коли страхувальник (в даному випадку підприємство, на якому працював позивач) подає до Головного управління недостовірні дані (у даному випадку довідку про заробітну плату, яка не відповідає первинним документам), і внаслідок цього пенсіонеру надміру виплачуються суми пенсій, такі кошти повертаються пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення відповідного територіального органу Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, в даному випадку дії Головного управління щодо винесення рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій № 487 від 01.09.2020 є правомірним, оскільки такий порядок дій передбачений чинним законодавством.

Також відповідач зазначив про порушення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, оскільки ГУ ПФУ в Одеській області листом від 01.09.2020 року повідомило позивача про ухвалення відповідного рішення, а також про факт прийняття оскаржуваного рішення позивача було повідомлено листом від 09.09.2020 року.

Другий відповідач відзиву на позов не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.04.2007 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Страховий стаж становить 36 років 5 місяців 15 днів, призначений щомісячний розмір пенсії за віком станом на 01.10.2007 року становив 1172,79 грн., що підтверджується розпорядженням від 12.07.2007 року №183370 (а.с. 33).

01.09.2020 року заступником начальника відділ з питань перерахунків пенсій №13 ГУ ПФУ в Одеській області К. Доктор прийнято рішення №487 про утримання надміру виплачених сум пенсій, яким установлено, що сума переплати 198893,96 грн. згідно з довідкою ГУ ПФУ в Одеській області управління застосування Пенсійного законодавства, відділ з питань перерахунків пенсій №13 утворилася за період з 01.01.2004 року по 30.06.2020 року. Вказано, що у зв`язку з недостовірно наданими даними сума переплати 198893,96 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1 . У рішенні зазначено, що у разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення, буде утримуватися переплата в розмірі 20% пенсії щомісяця, починаючи з 01.10.2020 року до повного погашення (а.с. 10).

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 103 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20% пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року (справа № 686/26486/14-а), постанові Верховного Суду від 25.09.2018 (справа №340/644/15-а).

Як вбачається з Службової записки заступника ВППП №13 ГУ ПФУ в Одеській області від 25.08.2020 року, розрахунок середньомісячного заробітку було проведено на підставі довідки ВАТ Авіакомпанії Одеські авіалінії №528 від 08.05.2004 за періоди заробітку заявника з січня 1970 року по грудень 1974 року, індивідуальний коефіцієнт заробітку - 3.33230. Станом на червень 2020 розмір пенсії становив 6179,32, в тому числі: 5932,71 - розмір пенсії за віком; 180,18- доплата за понаднормовий стаж; 66,43- підвищення дітям війни. Після надходження акту зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки пенсію перераховано при страховому стажі 36 років 5 місяців і заробітній платі 7781,31 грн. (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 1.59165), визначеній за період роботи з 01.01.1970 по 31.12.1974, і її розмір з 01.07.2020 встановлено на рівні 3588,47 грн. (а.с. 73).

Разом з тим, відповідно до п.38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; 3) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відтак, саме на відповідача було покладено обов`язок при призначенні пенсії позивачу щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 (справа №607/14668/16-а).

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на пропущення позивачем встановленого шестимісячного строку звернення до суду, та не бере до уваги доводи, що ГУ ПФУ в Одеській області листом від 01.09.2020 року повідомило позивача про ухвалення оскаржуваного рішення, а також, що про факт прийняття оскаржуваного рішення позивача було повідомлено листом від 09.09.2020 року, оскільки доказів надіслання відповідачем та отримання позивачем вказаних листів ГУ ПФУ в Одеській області відповідачі суду не надали. В матеріалах пенсійної справи, наданих згідно ухвали суду, такі докази також відсутні. Крім того, у пенсійній справі відсутній і сам лист ГУ ПФУ від 09.09.2020 року, копію якого відповідач додав до відзиву (а.с.142 зв.бік), а є лише лист ГУ ПФУ від 01.09.2020 року (а.с.118) без доказів його надіслання позивачу.

При цьому суд враховує посилання позивача на ту обставину, що в отриманому 16.12.2020 року позивачем листі ГУ ПФУ в Одеській області на його звернення щодо пенсійного забезпечення взагалі не йдеться про утримання з його пенсії на підставі спірного рішення будь-яких сум переплати пенсії (а.с.13, 14).

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах пенсійної справи відомостей про вручення позивачу спірного рішення, доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду не заслуговують на увагу та не враховуються судом.

З огляду на вищевикладені вище обставини суд дійшов висновку, що рішення відділу з питань перерахунків пенсій №13 Головного управління Пенсійною фонду України в Одеській області за № 487 від 01.09.2020 року про утримання надміру виплаченої пенсії в сумі 198893,96 грн. стосовно ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Для належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утримані пенсійні виплати, які утримано на виконання рішення відділу з питань перерахунку пенсій №13 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про утримання надміру виплачених сум пенсії №487 від 01 вересня 2020 року.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом з тим, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. позивачем не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, як то передбачено ч.4 ст.134 КАС України.

Тому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача підлягає лише сума сплаченого судового збору у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 134, ч.1 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, ), заступника начальника відділу з питань перерахунку пенсій №13 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Крістіни Доктор (адреса: вул. Прохорівська, буд. 3, м. Одеса, 65007) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій №13 Головного управління Пенсійною фонду України в Одеській області за № 487 від 01.09.2020 року про утримання надміру виплаченої пенсії в сумі 198893,96 грн. стосовно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утримані пенсійні виплати, які утримано на виконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відділу з питань перерахунку пенсій №13 про утримання надміру виплачених сум пенсії № 487 від 01 вересня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів