Справа № 606/906/21
Суддя: Мельник А. В.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/906/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі: судді Мельник А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Баглая Леоніда Леонідовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Баглая Леоніда Леонідовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №984109 від 19.04.2021, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн за ч.4 ст.122 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

Вважає вказану постанову необгрунтованою, безпідставною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на шляху руху позивача відсутній дорожній знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», що є обов`язковою умовою законності вимірювання швидкості руху транспортних засобів працівниками поліції, а тому вважає, що зупинка його транспортного засобу є незаконною. Вказує, що в оскаржуваній постанові відсутні належні посилання на докази порушення ним ПДР України у вигляді перевищення дозволеної швидкості руху.

07.05.2021 від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до суду надійшло клопотання, у якому вказано, що Головне управління Національної поліції в Тернопільській області є неналежним відповідачем та просило замінити його на належного Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, оскільки оскаржувана постанова винесена посадовою особою саме Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП.

11.05.2021 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення щодо позову від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, у яких вказано, що оскаржувана постанова є законною оскільки, позивач допустив порушення ПДР України, а саме перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 51 км/год, оскільки рухався зі швидкістю 101 км/год, чим порушив п.12.9 б ПДР України, за що ч.4 ст.122 КупАП передбачена відповідальність. Вимірювання швидкості руху транспортного засобу відбувалось за допомогою належним чином сертифікованого приладу TruCam із дотриманням працівниками поліції інструкції з його використання. На спростування доводів позивача про відсутність дорожнього знаку 5.70 до пояснень додано відеозапис, на якому зафіксовано, що після дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» м.Копичинці, розташований дорожній знак 5.70.

Крім того, після зупинки транспортного засобу водій відмовився пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.4 а ПДР України, за що ч.1 ст.126 КупАП передбачена відповідальність. 13.05.2021 вказані пояснення із доданими до них матеріалами надійшли на адресу суду поштою.

14.06.2021 від позивача надійшло письмове клопотання про заміну неналежного відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на належного Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП.

Ухвалою суду від 14.06.2021 постановлено замінити первісного відповідача у даній адміністративній справі Головне управління Національної поліції в Тернопільській області належним відповідачем - Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, судове засідання було відкладено на 24.06.2021 та запропоновано відповідачу подати до суду відзив на адміністративний позов.

Вказану ухвалу було отримано Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП 18.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов подано не було. Разом з тим, суд враховує, що Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП вже висловило свою думку з приводу даного позову у поданих до суду письмових поясненнях.

Поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Баглай Леонід Леонідович позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

24.06.2021 до суду від позивача надійшла письмова заява-клопотання, у якій він вказує на те, що рухався з смт.Гусятин через м.Копичинці в напрямку м.Чорткова Тернопільської області. Згідно карти-схеми руху його транспортного засобу, що додана до заяви, по маршруту руху відсутній дорожній знак 5.70. Крім того, вказує на те, що в день складення оскаржуваної постанови були погодні умови: висока вологість, хмарність, дощ, а також у автомобілі були ввімкнені ксенонові фари, вимірювання швидкості проводилось не на одній лінії по руху транспортного засобу, а під значним кутом, все вказане, згідно інструкції до приладу TruCam може впливати на об`єктивність вимірювання швидкості руху транспортного засобу.

Суд зазначає, що до вказаної заяви-клопотання не додано доказів її надіслання іншим учасникам справи. Крім того, згідно частини першої статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах, визначених статтею 286 цього Кодексу, заявами по суті справи є лише позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

У судове засідання 24.06.2021 сторони не з`явились, однак позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З врахуванням викладеного, судовий розгляд даної справи проведено в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

19.04.2021 поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Баглай Л.Л. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №984109, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 19.04.2021 о 10 год 04 хв. на автодорозі М-19 380 км водій керуючи транспортним засобом Фольксваген з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 101 км/год при дозволеній 50 км/год, чим порушив п.12.9 б ПДР України. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 TC00532. При цьому водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пункт 2.4 а ПДР України.

Лазерний вимірювач швидкості «TruCam LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012, та має чинний експертний висновок у сфері КЗІ від 27.09.2018 №04/02/03-3008, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДТСУ ISO/IEC 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17318, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 01.12.2020 та чинного до 01.12.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20№ ТС000532» є придатним до застосування.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії ДПО18 №984109 від 19.04.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно п. 1.1. ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до пункту 12.9 б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Отже, у населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог частини першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідачем надано фотознімок з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС000532, на якому зафіксовано автомобіль марки Фольксваген з номерним знаком НОМЕР_1 , а також вказано швидкість його руху - 101 км/год, дату та час руху. Вимірювання відбувалось із відстані 179,2 м. Однак, на вказаному фотознімку не зафіксовано особу, яка перебуває за кермом даного автомобіля. Відеозапису з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС000532 відповідачем не надано.

Крім того, відповідачем було надано відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано лише розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ПДР України дорожній знак 5.45 позначає - «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. Отже, згідно ПДР України знак 5.45 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Відтак, зона дії знаку 5.45. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.46.

Поряд з цим, на фотознімку з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС000532, наданого відповідачем, не зафіксований дорожній знак 5.45 або знак 5.46, тому неможливо встановити - чи рухався позивач у межах населеного пункту, чи ні.

Докази наявності знаку 5.45 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що ПДР України також передбачений дорожній знак 5.47 - «Початок населеного пункту». Однак він містить і означає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70»), позаяк вказане обумовлено частиною другою статті 40 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ПДР України знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Окрім того, як вже зазначалось судом, долучені до матеріалів справи фото приладу TruCam LTI 20/20 не містить інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги. Додане Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП відео, що вказує на наявність після позначення населеного пункту м.Копичинці дорожнього знаку 5.70 не підтверджує того, що вимірювання швидкості руху транспортного засобу позивача працівниками поліції у даному випадку відбувалось в межах його дії.

За викладених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що у зв`язку із порушенням поліцейським правил використання засобу вимірювання швидкості руху, усі дані, отримані за допомогою нього не можуть вважатися допустимими доказами, а тому не можуть братися судом до уваги під час вирішення справи.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КупАП.

На переконання суду, за таких обставин відсутній в діях позивача і склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у статті 35 вказаного Закону і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, в пунктах 1-3 частини першої вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.10.2019 у справі №161/1068/16-а поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатнього підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, посилання та доводи позивача знайшли своє підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення під час судового розгляду.

При цьому суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на спростування доводів позивача, наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив вказане у постанові правопорушення, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі статті 139 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 72-77, 90,139, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Баглая Леоніда Леонідовича про скасування постанови - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №984109 від 19.04.2021, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 , ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн, сплачений при поданні позову до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Баглай Леонід Леонідович місцезнаходження: вул.Котляревського, 24, м. Тернопіль, Тернопільська область, .

Повний текст рішення складено та підписано 24 червня 2021 року.

Суддя А.В. Мельник