Справа № 360/2828/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2828/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 16.03.2021 ВП № 64528307 відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.12.2020 набрало законної сили рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 по справі № 360/2789/20, яким, зокрема зобов`язано управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 28 лютого 2020 року, зареєстрованої за № 1192, та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 27 лютого 2020 року № 511/20-Вих, з урахуванням фактично сплачених сум.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі № 360/2789/20 управлінням здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 з 19.02.2020 по 31.01.2021 на підставі заяви від 28.02.2020, зареєстрованої за № 1192 та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 27.02.2020 № 511/20-Вих, з урахуванням фактично виплачених сум. Борг по довічному грошовому утриманню судді за період з 19.02.2020 по 31.01.2021, який становить 179 213,89 грн було внесено у січні 2021 року до реєстру судових рішень, відповідно до Постанови КМУ № 649.

Позивач зазначає, що виплати пенсій здійснюються виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат, управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області не має.

Отже. сума пенсійних виплат позивачем нарахована, проте не сплачена через відсутність відповідного фінансування. Виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 позовну заяву управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області залишено без руху.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі; визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.06.2021.

Ухвалою суду від 30.06.2021 замінено позивача - управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Відповідач позов не визнав, 30.06.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив наступне.

16.02.2021 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганський області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 № 360/2789/20 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 28 лютого 2020 року, зареєстрованої за № 1192, та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 27 лютого 2020 року № 511/20-Вих, з урахуванням фактично сплачених сум.

16.02.2021 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На адресу відділу надійшла відповідь від боржника, з якої встановлено, що рішення суду не виконано.

16.03.2021 державним виконавцем відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн.

Невиконання рішення судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог з підстав невжиття позивачем всіх можливих та необхідних заходів для виконання судового рішення в повному обсязі.

На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити, справу розглянути за відсутності представника відповідача (а.с.51-53).

В судове засідання сторони не прибули, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З даних КП «ДСС» вбачається, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі №360/2789/20 частково задоволено адміністративний позов позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, зокрема:

визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 29 квітня 2020 року № 41 «Про відмову в перерахунку пенсії відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ зі змінами ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви від 28 лютого 2020 року, зареєстрованої за № 1192;

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 28 лютого 2020 року, зареєстрованої за № 1192, та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 27 лютого 2020 року № 511/20-Вих, з урахуванням фактично сплачених сум.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі №360/2789/2019 набрало законної сили 17.12.2020.

09.02.2021 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №360/2789/20 щодо зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 28 лютого 2020 року, зареєстрованої за № 1192, та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 27 лютого 2020 року № 511/20-Вих, з урахуванням фактично сплачених сум.

16.02.2021 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на підставі заяви ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64528307 з примусового виконання виконавчого листа № 360/2789/20, виданого 09.02.2021 Луганським окружним адміністративним судом (а.с.57).

Листом від 24.02.2021 № 1211-03-6/1748 управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повідомлено державного виконавця про здійснення управлінням Пенсійного фонду України в м.Лисичанську перерахунку довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 з 19.02.2020 по 31.01.2021 на підставі заяви від 28 лютого 2020 року, зареєстрованої за № 1192, та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 27 лютого 2020 року № 511/20-Вих, з урахуванням фактично сплачених сум. Одночасно даним листом повідомлено, що борг по довічному грошовому утриманню судді за період з 19.022020 по 31.01.2021 становить 179213,89 грн, який було внесено у січні 2021 року до реєстру судових рішень (а.с.6-9).

16.03.2021 в межах зазначеного виконавчого провадження відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову ВП № 64528307 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на боржника - управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області за невиконання рішення суду. Копію вищевказаної постанови направлено боржнику для виконання, стягувачу для відома (а.с.5, 53-54).

Не погоджуючись із постаново від 16.03.2021 про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Згідно з статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Пунктом 1 частини першої статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на:

1) виплату пенсій, передбачених цим Законом;

2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

На виконання заходів щодо реалізації органами Пенсійного фонду України в Луганській області Стратегії модернізації та розвитку Пенсійного фонду України на період до 2020 року, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №672-р від 14.09.2016, та на виконання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06.09.2018 №2301/05-03 з 10.09.2018 забезпечено виконання процесів призначення, перерахунку та виплати пенсій у підсистемі «Призначення та виплата пенсій - на базі електронної пенсійної справи» з формуванням виплатних документів в підсистемі ІКІС ПФУ ПВП-ЕПС.

Отже, відомості щодо нарахування по виплаті пенсій та допомоги формуються у ППВП та в електронному вигляді направляються до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Судом встановлено, що за рішенням суду від 18.09.2020 у справі №360/2789/20 на управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області покладено обов`язок здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 28 лютого 2020 року, зареєстрованої за № 1192, та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 27 лютого 2020 року № 511/20-Вих, з урахуванням фактично сплачених сум.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на виконання рішення суду від 18.09.2021 по справі № 360/2789/20 здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 з 19.02.2020 по 31.01.2021 з урахуванням фактично виплачених сум (а.с.7-10).

Заборгованість з виплати довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 у розмірі 179 213,89 грн сформована та в електронному виді направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Згідно вказаної роздруківки інформація по заборгованості перед ОСОБА_1 направлялась управлінням постійно з моменту нарахування. До теперішнього часу залишилась не профінансованою (а.с.21).

Таким чином судом встановлено, що рішення суду в цій частині невиконане боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

Твердження відповідача щодо ненадання боржником державному виконавцю доказів вжиття заходів щодо повного виконання рішення суду, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наданими відповідачем матеріалами виконавчого провадження.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Таким чином, суд погоджується з твердженнями позивача, що виконання рішення суду від 18.09.2020 у справі №360/2789/20 залежить не тільки від дій боржника (УПФУ в м.Лисичанську Луганської області), а й від здійснення відповідного фінансування (надходження до нього коштів від Пенсійного фонду України) присуджених за судовим рішенням пенсійних виплат.

Відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Крім того, обставини, які повідомив позивач в своїй сукупності свідчать про реальну фінансову неможливість виконати судове рішення, оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі №360/3573/20.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання протиправною і скасування постанови відповідача від 16.03.2021 ВП № 64528307 про накладення штрафу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 28.05.2021 № 270 (а.с.4).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 2270,00 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 16.03.2021 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 64528307 за виконавчим листом № 360/2789/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 09.02.2021.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд. 9, ) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 61002, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.Є. Петросян