Справа № 640/17442/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 червня 2021 року м. Київ № 640/17442/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про скасування арешту, -

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - позивач) з адміністративним позовом до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - відповідач), в якому просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, за №9085807 від 24.09.2009 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; об`єкт обтяження: квартира, 1/4 частина, адреса: АДРЕСА_1 та Постанову АА№819017, 15.07.2009, ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві виданої ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, на підставі якої було внесено запис про обтяження нерухомого майна;

- скасувати запис про проведену державну реєстрацію обтяження (арешту нерухомого майна) №9085807 від 24.09.2009 року, внесеного на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 9085807 від 24.09.2009 року та Постанови АА№819017, 15.07.2009, ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві виданої ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві - винесеного відносно нерухомого майна: квартири, 1/4 частина, адреса: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), та припинити обтяження речового права (арешту нерухомого майна) на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП; НОМЕР_2 ).

Позов обґрунтовано тим, що запис про обтяження майна № 9085807 від 24 вересня 2009 року, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони №32354664 від 24.07.2012 року, виданої ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві - є незаконним, та таким, що підлягає скасуванню.

Розглянувши позовну заяву і додатки до неї, суд дійшов висновку про наявність під-став для відмови у відкриті провадження в адміністративній справі, зважаючи на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також -КАС України) суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Таким чином, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно поданої позивачем позовної заяви, позивач вказує, що арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови АА№819017, 15.07.2009, ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, виданої ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в рамках виконавчого провадження, яке перебувало на примусовому виконанні у ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. З метою отримання інформації про відкриті виконавчі провадження, а також про правові підстави для накладення арешту й копій матеріалів виконавчих проваджень, представником позивача подано адвокатський запит до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві), у відповідь на який листом від 25.05.2021 року було повідомлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявним є запис типу «арешт нерухомого майна» за №905580, внесений Київською обласною філією ДП «Інформаційний центр» МЮУ на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮУ м. Києві від 15.07.2009 №АА 819017, об`єктом обтяження є: 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За наявними у системі даними не вбачається за можливе ідентифікувати вказане обтяження (арешт) як такий, що накладений у рамках конкретного виконавчого провадження.

Аналогічна інформація зазначена і в листі Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) від 13.05.2021 року.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до адвокатського запиту від 13.05.2021 року, поданого представником позивача до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) позивач просив у разі наявності підстав для зняття арешту з майна божника винести постанову про зняття арешту з майна ОСОБА_1

13.05.2021, 25.05.2021 листами Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) повідомив позивача, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявним є запис типу «арешт нерухомого майна» за №905580, внесений Київською обласною філією ДП «Інформаційний центр» МЮУ на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮУ м. Києві від 15.07.2009 №АА 819017, об`єктом обтяження є: 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 ., та відповідач вказав, що зняття арешту можливе тільки за рішенням суду.

Суд зауважує, що відповідно до позиції викладеній в Постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 490/5986/17, в якій зазначається, що відповідно до частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України) кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено статтею 15 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Визначальним критерієм здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, а визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії органу влади чи місцевого самоврядування.

Аналіз змісту статті 15 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

У даному випадку позивач, звертаючись до суду з позовом, зазначав, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявним є запис типу «арешт нерухомого майна» за №905580, внесений Київською обласною філією ДП «Інформаційний центр» МЮУ на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮУ м. Києві від 15.07.2009 №АА 819017, об`єктом обтяження є: 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За наявними у системі даними не вбачається за можливе ідентифікувати вказане обтяження (арешт) як такий, що накладений у рамках конкретного виконавчого провадження.

Тобто позивачем не оскаржуються дії чи бездіяльність державного виконавця.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (провадження № 12-58гс18).

Тобто, при визначенні юрисдикційності спору з державним виконавцем чи щодо оскарження дій державного виконавця критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Однак в даному випадку, суд зазначає, що позивачем не оскаржуються дії державного виконавця, а відтак суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги, зокрема, можуть бути оскаржені у порядку, визначеному ЦПК України.

Отже, зважаючи на характер спірних правовідносин, суд вважає, що розгляд даної справи не належить здійснювати у порядку адміністративного судочинства, а має здійснюватися у порядку, визначеному ЦПК України, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170, ст. ст. 241-243, 248, 256 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі. 2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що заявлені позовні вимоги належить розглядати у порядку, визначеному ЦПК України. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному ст. ст. 293-298 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 15-ти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя Є.В. Аблов