Справа № 380/7808/21
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7808/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому заявлено наступні позовні вимоги: визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 32 від 25.02.2021 щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 під час його перерахунку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 380/7546/20 з 84% від відповідних сум суддівської винагороди до 50% від відповідних сум суддівської винагороди; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області № 439 від 04.03.2020 у розмірі 84% від відповідних сум суддівської винагороди, враховуючи стаж на посаді судді 22 роки 06 місяців 12 днів, починаючи з 19.02.2020, з врахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до ухвали від 19.05. 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 , з 30.08.2017 набув статусу судді у відставці, так як був звільнений з 29.08.2017 з посади судді Радехівського районного суду Львівської області у зв`язку з виходом у відставку на підставі рішення Вищої Ради правосуддя № 2496/0/15-17 від 22.08.2017. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та йому виплачувалось щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84% від суддівської винагороди. У зв`язку з зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 12.03.2020 він звернувся із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку № 439 від 04.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Львівській області. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 380/7546/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області № 439 від 04.03.2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 380/7546/20 відповідачем здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Однак, при здійсненні перерахунку відповідач зменшив розмір щомісячного довічного грошового утримання з 84% суддівської винагороди до 50% суддівської винагороди (рішення відповідача № 32 від 25.02.2021). Відповідно до розрахунку стажу судді № 01.07/234/17 від 05.09.2017, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, його стаж роботи судді становить 22 роки 06 місяців 12 днів.

Позивач зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 у справі № 813/2098/18, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці у розмірі 84% від суддівської винагороди.

Позивач вважає, що зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 84% суддівської винагороди, які були встановлені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 у справі № 813/2098/18 до 50 % від суддівської винагороди протиправними та такими, що порушують його конституційне право на належний соціальний захист, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, подав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 380/7546/20, яке набрало законної сили 16.01.2021, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці з 19.02.2020, відповідач здійснив відповідний перерахунок з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 з врахуванням вимог п.3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів в Україні» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ. Відповідно до п.3 ст. 142 вказаного закону щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. З врахуванням суддівського стажу роботи позивача, який становить 14 років 11 місяців, відповідач вважає, що правильно визначив та провів перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 50% суддівської винагороди.

Крім того, відповідач вказує, що у разі протиправності, на думку позивача, вчинених суб`єктом владних повноважень, рішень, дій чи бездіяльності на виконання рішення адміністративного суду, до адміністративного суду слід подавати заяву у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не новий адміністративний позов.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 є суддею Радехівського районного суду Львівської області у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. Позивачу виплачувалось щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84% від суддівської винагороди.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 380/7546/20, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправним та скасовано рішення від 18.03.2020 відділу з питань перерахунків пенсій № 22 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області № 439 від 04.03.2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Рішенням органу пенсійного фонду 13435 Кам`янка-Бузького об`єднаного управління ПФУ № 32 від 25.02.2021 про перерахунок пенсії на виконання рішення суду проведено перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 , за яким визначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди.

Не погодившись з зазначеним рішенням відповідача в частині визначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 126 Основного Закону незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пунктом 4 частини п`ятої статті 126 Конституції України).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Згідно з пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі Закон №2453-VI), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону №1402-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних» положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Таким чином, з 19.02.2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII, оскільки фактично відбулась зміна, по відношенню до позивача, розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, що в свою чергу є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 380/7546/20, яке набрало законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок та проводиться виплата ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% відповідно до довідки № 439 від 04.03.2020 з 19.02.2020.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо визначення розміру довічного грошового утримання відповідно до стажу роботи позивача та відсоткового значення суддівської винагороди з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 у справі № 813/2098/18.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2005 за №8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

У мотивувальній частині Рішення від 14.12.2011 за №18-рп/2011 Конституційний Суд України вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 за №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Пунктом 6.1 Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10.07.1998 передбаченого, що рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість.

Пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12 від 17.11.2010 Комітету Міністрів Ради Європи передбачено, що оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці.

З огляду на викладене, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справах №713/1064/17, №686/24597/16-а, №686/1938/17, №766/7021/17, №686/24597/16-а, від 11.12.2018 у справі №522/5168/17, №426/14458/16 від 07.09.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 у справі № 813/2098/18 задоволено частково позов ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи, який дає право на відставку судді, половини строку навчання на денній формі юридичного факультету Львівського національного університету ім. І.Франка та відмові в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з 80% до 84% грошового утримання судді на час звільнення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання на денній формі юридичного факультету Львівського національного університету ім. І.Франка за період з 01 вересня 1992 року по 27 червня 1997 року, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% від суддівської винагороди отриманої на час звільнення, яка становила 24 000 грн., починаючи з 30 серпня 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці. В інших позовних вимогах відмовлено.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.09.2017 року №01.07/234/17, усього стаж роботи позивача станом на 29.08.2017 року становить 22 роки 06 місяців 12 днів, у тому числі 1/2 частини терміну навчання на денній формі навчання Львівського державного університету імені Івана Франка - 02 роки 04 місяці 28 днів.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З врахуванням наявного у позивача стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання, ОСОБА_1 має право на отримання довічного грошового утримання у розмірі 54% заробітку діючого на відповідній посаді судді, починаючи з 19.02.2020.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що він має право на отримання довічного грошового утримання діючого на відповідній посаді судді у розмірі 84% від суддівської винагороди, оскільки перерахунок позивачу проведено відповідно до частини третьої статті 142 Закону України № 1402-VІІІ, тому не підлягає застосуванню п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII. При проведенні такого перерахунку розмір довічного грошового утримання позивача не зменшився.

Так, згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.

Оскільки відповідач вірно застосування норму права при проведенні перерахунку довічного грошового утримання позивачу, однак не врахував увесь наявний у ОСОБА_1 стаж роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання і спір щодо зарахування позивачу половини строку на денній формі навчання юридичного факультету ЛНУ ім. Івана Франка вирішений при розгляді справи № 813/2098/18, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись т.ст.2, 6, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.02.2021 № 32 щодо перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду від 04.03.2020 № 439 станом на 18.02.2020 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Львівській області у розмірі 50% грошового утримання працюючого судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, здійснити з 19.02.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду від 04.03.2020 № 439 станом на 18.02.2020 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Львівській області у розмірі 54 % грошового утримання працюючого судді з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.