Справа № 200/6219/21
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 р. Справа№200/6219/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, адвоката Павленка Олега В`ячеславовича, який діє на підставі ордеру серії АН № 1035495 від 19 травня 2021 року, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, з урахуванням уточнених позовних вимог від 28 травня 2021 року, в яких просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування позивачу до пільгового, трудового стажу період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1994 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 18 грудня 2020 року № 394 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17 грудня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17 грудня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії у зв`язку з недоведенням необхідного пільгового стажу. Вважає такі дії безпідставними, у зв`язку з чим, звернувся до суду (а. с. 1-4).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 17-18).

З 22 червня 2021 року по 25 червня 2021 року включно суддя Черникова А.О. знаходилась у відпустці.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

22 червня 2021 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

У відзиві відповідач зазначив, що позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До піл готового стужу не було зарахований період з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1994 року, оскільки довідка, яка була надана позивачем на підтвердження стажу не відповідає вимогам форми Додатку № 5 до Порядку, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 , у зв`язку з чим, страховий стаж позивача станом на 17 грудня 2021 року складав 30 років 10 місяців 5 днів, пільговий 3 роки 11 місяців 21 день. На підставі чого, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01 липня 2021 року здійснена заміна відповідача на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач).

Ухвалою суду від 01 липня 2021 року Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 20 січня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_1 (а. с. 8-10).

17 грудня 2020 року позивач, через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідачем за результатами розгляду заяви було прийнято рішення від 18 грудня 2020 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії та не зараховані періоди роботи.

Так, позивачу до пільгового стажу не зарахований період роботи на Краматорському автотранспортному підрозділі № 11477 з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1994 року, у зв`язку з тим, що представлена позивачем довідка № 10-7/160 від 23.07.2003 р. не відповідає вимогам пункту 20 Порядку, а саме: не зазначено Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію на пільгових умовах», згідно якої професія зараховується до Списку № 2. У зв`язку з чим, страховий стаж роботи позивача склав 30 років 10 місяців 5 днів, пільговий стаж 3 роки 11 місяців 21 день. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії (а. с. 71-73).

Не погодившись з рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV (далі по тексту-Закон № 1058 - IV), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі по тексту Порядок № 383), Постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі по тексту Порядок № 637).

Відповідно до п. «з» 1 ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону № 1058 IV, водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

На момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилось 57 років.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону № 1788-XII).

На виконання зазначеної норми Закону № 1788-XII, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право особи на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників чи інші документи.

Отже, уточнюючі довідки та інші документи для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в тому випадку, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні відомості в ній.

Так, з копії трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 18 липня 1980 року вбачається наступне:

запис № 5 від 12 грудня 1983 року прийнятий до Краматорського автотранспортного підприємства 04676 - водієм 3 класу в а/к 2;

запис № 6 від 19 червня 1985 року переведений водієм 3 класу в а/к № 2 Краматорського автопідприємства 04676, присвоєний індекс 21477;

запис № 7 від 15 грудня 1987 року присвоєно кваліфікація водія другого класу;

запис № 8 від 01 січня 1988 року Краматорське АТП 21477 перейменовано на Краматорське АТП 11477;

запис № 9 від 25 листопада 1991 року присвоєно кваліфікація водія першого класу;

запис № 10 працює на великовантажних автомобілях КРАЗ-256-Б, зайнятих в технологічному процесі важких та шкідливих виробництв на крейдовому кар`єрі Краматорського цементно-шиферному комбінаті з 01 січня 1986 року;

запис № 11 від 02 березня 1995 року звільнений за власним бажанням (а. с. 13-14).

Окрім того, згідно архівної довідки від 08 жовтня 2020 року № 07-02-1475, виданої Краматорською міською радою відділом трудового архіву вбачається, що позивач був прийнятий з 12 грудня 1983 року водієм 3 класу для роботи на автомашинах всіх марок; звільнений 02 березня 1995 року за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, а також надана інформація про перейменування підприємства, на якому працював позивач (а. с. 63).

З представленої довідки Краматорського автотранспортного підрозділу 11477 від 03 вересня 2003 року № 10-7/188 вбачається, що позивач працював на підприємстві «Краматорське АТП -11477 з 12 грудня 1983 року по 02 березня 1995 року, у тому числі на великовантажних автомобілях вантажопідйомністю 12 тон в технологічному процесі тяжких та шкідливих виробництв у кар`єрі гірського цеху ТОВ «Краматорський-шиферний комбінат Пушка» з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1994 року. Останній день роботи у кар`єрі - 31 грудня 1994 року (а. с. 52).

Згідно довідки уточнюючої характер праці та умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії за Списком № 2, відповідно до ст. 13 пункту 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788, яка видана директором Дочірнього підприємства «Краматорське АТП-11477 23 липня 2003 року за вихідним № 10-7/160, вбачається, що позивач працював на дочірньому підприємстві «Краматорський автотранспортний підрозділ 11477 з 12 грудня 1983 року по 02 березня 1995 року і працював на великовантажних автомобілях КРАЗ-256-В вантажопідйомністю 12 тон, зайнятих у технологічному процесі тяжких та шкідливих виробництв з повним робочим днем з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1994 року в бригадах № 9, 2, автоколони № 2 (а. с. 53).

Суд зазначає, що вищезазначена довідка відрізняється від форми, затвердженої додатком 5 Порядку №637, як зазначає відповідач, у зв`язку з тим, що видана у 2003 році, до доповнення згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 920 від 05 липня 2006 року, проте містить усі необхідні для встановлення відповідного стажу відомості.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись відповідальність за ведення трудової книжки та оформлення первинної документації адміністрацією підприємства та неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки або іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17 (реєстраційний номер у ЄДРСР 72366973).

Отже, з урахуванням встановлених обставин, відповідач зобов`язаний був зарахувати період роботи позивача 01 січня 1986 року по 31 грудня 1994 року на Краматорському АТП 11477, оскільки він підтверджений належним чином, оформленими записами в трудовій книжці та наданими документами.

Враховуючи викладене, суд відхиляє аргументи, наведені з цього приводу відповідачем у рішенні від 18 грудня 2021 року та у відзиві на позовну заяву.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування ОСОБА_1 до пільгового, трудового стажу період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1994 року, суд зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі 3813/4640/17.

В розглядуваному випадку, відповідачем винесено рішення від 18 грудня 2021 року про відмову позивачу в призначенні пільгової пенсії.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією АТ КБ «ПриватБанку» про сплату від 24 травня 2021 року (а. с. 79).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5- 9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування ОСОБА_1 до пільгового, трудового стажу період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1994 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 18 грудня 2020 року № 394 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) від 17 грудня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений та підписаний 01 липня 2021 року.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова