Справа № 380/956/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 червня 2021 року Справа 380/956/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року у справі №380/956/20 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 : визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року до 70% суми грошового забезпечення та відмову у проведенні її перерахунку та виплати у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовців; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру основної пенсії з 01.01.2018 року, відповідно до ст.63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум.

Від позивача 07.06.2021 року до суду надійшла заява про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року у справі №380/956/20, в якій просить суд встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області строк для надання відповіді про виконання вказівок окремої ухвали 30 календарних днів від дня її отримання; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до суду звіт про виконання цього рішення. Заява мотивована тим, що у зв`язку із тривалим та умисним невиконанням відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року, яке набрало законної сили 19.08.2020 року, в частині виплати сум пенсії за вислугу років, які утворилися внаслідок її перерахунку з 01.01.2018 року по фактичну дату набрання рішенням законної сили, позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) із заявою про примусове виконання рішення. Внаслідок звернення позивача та на підставі виконавчого листа №380/956/20 від 19.10.2020 року уповноваженим органом, постановою від 04.02.2021 року, було відкрито виконавче провадження №64369128 з приводу примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року. Окрім цього, позивач вказує, що неодноразово звертався до відповідача із заявами про виконання рішення суду в частині доплати пенсії за період з 01.01.2018 року, однак отримував відмови. Позивач зазначає, що станом на день подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року у справі №380/956/20 має місце умисне невиконання такого рішення.

Представник відповідача подала заперечення на заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 16.03.2020 року. Вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не ухиляється від виконання судового рішення, а навпаки, вживає всіх заходів щодо належного та законного виконання в повному обсязі судового рішення. Так, управлінням на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року було проведено позивачу перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року з урахуванням 89% сум грошового забезпечення, з 01.12.2020 року розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 9118,80 грн.

Щодо виплати перерахованого розміру пенсії з 01.01.2018 року по 30.11.2020 року представник відповідача вказала, що рішення суду включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, а виплата доплати пенсії в сумі 48016,80 грн. буде виплачено ОСОБА_1 після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Просила в задоволенні заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/956/20 від 16.03.2020 року відмовити.

При вирішенні питання про визнання постановлення встановлення судового контролю та строку для подання звіту про виконання судового рішення суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В силу дії норми ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на важливість реального виконання судових рішень, це питання неодноразово ставало предметом обговорення як на національному, так і на міжнародному рівнях. Регулюванню цього питання, зокрема, присвячена Рекомендація № Rec (2003) 16 від 09.09.2003 року Комітету міністрів Ради Європи державам-членам Про виконання адміністративних рішень і судових рішень у галузі адміністративного права, обов`язкова для виконання Україною як членом Ради Європи, в якій зазначається, що держави-члени повинні забезпечити виконання судових рішень адміністративними органами в межах розумного строку. Вони мають вживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили. У разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволятиме домагатися виконання такого рішення, зокрема, за допомогою винесення судових заборон або накладення штрафів. Держави-члени повинні забезпечити притягнення адміністративних органів до відповідальності за відмову у виконання та невиконання судових рішень. Посадові особи, відповідальні за невиконання судових рішень, також можуть притягуватись до дисциплінарної, цивільної або кримінальної відповідальності у разі невиконання таких рішень.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 382 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Застосування ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відповідно до частини 1 і 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно статті 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України. Відповідно до ч.1 ст.73 цього Закону, кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 2 ст.73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами. Такими законами є Закон України «Про Державний бюджет України» на кожний рік та Бюджетний кодекс України.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Повноваження Пенсійного фонду України як виконавця бюджетних програм визначається ст. 23 цього Кодексу, а саме будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження. Також, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної програми не належить до компетенції керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, а тому відсутність коштів не може ставитись йому у вину.

Судом встановлено, що Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/956/20 від 16.03.2020 року було проведено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Згідно автоматизованої системи розрахунку пенсій Пенсійного фонду України за пенсійною правою №ХВ 50843 та за дорученням №Д ХВ50843/9 вбачається, що ОСОБА_1 нараховано за період з січня 2018 року по листопад 2020 року заборгованість суми виплати: 48016,80 грн.

Окрім цього, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року є внесеним до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Таким чином, на переконання суду відповідач вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року у справі №380/956/20.

Тобто, виходячи з аналізу задоволених Львівським окружним адміністративним судом у рішенні від 16.03.2021 року вимог позивача та з урахуванням встановлення факту того, що уповноваженим органом було перераховано пенсію позивачу, суд приходить до висновку про те, що уповноваженим органом було виконано належним чином приписи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Окремо слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України», свідчить, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави Україна та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Враховуючи наведене, підстави для застосування судом приписів статті 382 та 383 КАС України щодо встановлення судового контролю, зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відсутні, а тому у задоволенні заяви позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293-295, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Сасевич О.М.