Справа № 160/13392/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/13392/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/13392/20 (м. Дніпро, суддя 1 інстанції Віхрова В.С.)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення нарахування та виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.06.2018;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.05.2018 про закриття виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01.06.2018;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача на відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 100000,00 грн. (сто тисяч гривень);

- допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України;

- встановити судовий контроль за виконанням відповідачем судового рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/13392/20 в задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються без урахування таких даних.

Передумовою для прийняття Пенсійним фондом України рішення про припинення витати пенсії є наявність, саме, встановленого факту недостовірності інформації, яка слугувала підставою для призначення цієї пенсії.

Обов`язок усунення встановлених органом пенсійного фонду неточностей, покладається на позивача, які можуть бути усунуті шляхом надання необхідних документів. Додаткових документів для усунення неточностей, викладених у листах Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.03.2018 року №179/1/3794 та від 10.05.2018 року №179/1/5621, позивачем Головному управлінню Пенсійного фонду України не подавалось.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі позивач зазначає, відповідач не вказав у спірному розпорядженні обставини, що стали підставою для припинення виплати пенсії, відсутнє і посилання на норму закону. Висновок суду першої інстанції інстанцій, що виплату пенсії позивачу припинено на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV є безпідставним, оскільки спірне розпорядження не містить будь-яких посилань на вказану норму закону. Виплату пенсії припинено до з`ясування, тобто до встановлення певних обставин.

Виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для припинення пенсії.

При первинному звернення із заявою про призначення пенсії за віком до заяви про призначення пенсії за віком були додані посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка № 7/1842 від 11.11.1986 р.) та інший первинний документ, в якому зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (військовий квиток.

Відсутність у Галузевого державного архіву Міністерства оборони України інформації щодо участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини № НОМЕР_3 не може нівелювати відомості військового квитка та довідки військової частини № НОМЕР_3 , у складі якої брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка № 7/1842 від 11.11.1986 р.), оформлені належним чином, НУ № 9322785).

Посилається на практику Верховного суду, зазначаючи що судом першої інстанції, в порушенні вимог ч.5 ст.242 КАС України, вказана практика не застосована до спірних правовідносин. Просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. Взяття на облік здійснено по електронній пенсійній справі, паперові документи, на підставі яких первинно призначено пенсію в Луганській області, у відповідача відсутні. Відповідно до даних Галузевого державного архіву Міністерства оборони України даних про ОСОБА_1 не виявлено, довідка не видавалась. Виплату пенсії було призупинено до з`ясування всіх обставин. До теперішнього часу позивачем не надано необхідних підтверджуючих документів. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/13392/20 залишити без змін.

У письмових поясненнях на відзив на апеляційну скаргу позивач зазначив, що відповідач підтвердив відсутність пенсійної справи та не надав будь-яких доказів щодо документів, на підставі яких первинно призначено пенсію. Не надано доказів того, що документи на підставі яких призначено пенсію, містять недостовірні відомості.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , є внутрішньо переміщено особою відповідно до довідки від 16.12.2014 № (а.с.6-7,9).

21.08.2014 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про запит пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області. На час звернення ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Місце перебування зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки від 16.12.2014 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої управлінням соціального захисту населення Дніпропетровської райдержадміністрації, (а.с. 7-9).

З 01.08.2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа і одержувач пенсії по інвалідності 2 групи від захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», взяття на облік здійснено по електронній пенсійній справі, паперові документи, на підставі яких первинно призначено пенсію в Луганській області, у відповідача відсутні. Пенсія виплачувалась в розмірі відшкодування фактичних збитків, відсоток якого встановлено у розмірі 75% по 30.09.2016.

З 01.10.2017 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ № 851 від 15.11.2017 на підставі:

- довідки МСЕК серії 12 ААА № 509335 та серії 12ААА № 024322, згідно яких Луганським комунальним закладом «Обласний центр медикосоціальної експертизи» з 01.10.2016 довічно встановлено 2 групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС зі ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 75% (а.с.19-20);

- посвідчення серії НОМЕР_5 с особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, видане Луганською ОДА та вкладку № НОМЕР_6 , видану Дніпропетровською ОДА. - посвідчення інваліда 2 групи згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виданого управлінням соціального захисту населення Алчевської міської ради та подовженого управлінням соціального захисту Дніпропетровської райдержадміністрації (а.с.12).

- копію довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №51/1/728 від 07.02.2001 про участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 21.10.1986 по 11.11.1986 у складі військової частини № НОМЕР_3 , яка видана народному депутату України ОСОБА_2 (а.с.17);

- копію довідки № 7/1842 від 11.11.1986 про участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видану військовою частиною № НОМЕР_3 (а.с.16);

- копію військового квитка НОМЕР_7 (а.с.13-15).

22.01.2018 року відповідачем було здійснено запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України листом №291/02/22 щодо видачі архівної довідки про дні виїзду в 30 кілометрову зону ЧАЕС ОСОБА_1 в період проходження строкової військової служби (а.с.26).

29.03.2018 року Галузевим державним архівом Міністерства оборони України надано відповідь, оформлену листом №179/1/3794, про те, що в перевірених наказах командира військової частини НОМЕР_3 за період з 21.10.1986 року по 11.11.1986 року ОСОБА_1 не виявлений (а.с.30).

17.04.2018 року відповідачем повторно здійснено запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України листом №36/03-26/26 щодо надання пояснень про розбіжності в архівній довідці, наданій позивачем №51/1/728 від 07.02.2001 року та листі №179/1/3794 від 29.03.2018 року (а.с.27).

10.05.2018 року Галузевим державним архівом Міністерства оборони України надано відповідь, оформлену листом №179/1/5621, про те, що вдруге перевірені накази командира військової частини НОМЕР_3 за період з 21.10.1986 року по 11.11.1986 року і ОСОБА_1 не виявлений. Також, повідомлено, що довідка №51/1/728 від 07.02.2001 року архівом не видавалась (а.с.32).

На підставі листа Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/5621 від 10.05.2018 розпорядженням від 23.05.2018 року виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено з 01.06.2018 до з`ясування всіх обставин. ОСОБА_1 на особистому прийомі було повідомлено про прийняте рішення, а також надано роз`яснення про необхідність надання відповідних підтверджуючих документів участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 21.10.1986 по 11.11.1986 у складі військової частини №32207.

Позивачем не надано додаткових підтверджуючих документів.

Листом від 01.10.2020 року №0400-0323-8/89667 позивача повідомлено, що виплату йому пенсії призупинено, у зв`язку з отриманням листів Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/3794 від 29.03.2018 року та №179/1/5621 від 10.05.2018 року розпорядженням від 23.05.2018 року для з`ясування всіх обставин (а.с.22-25).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо призупинення виплати пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Правомірність призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 є предметом спору в цій справі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно частин 1-2 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Частиною 7 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки «*» тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Зазначеною нормою визначено, що учасниками ліквідації наслідків ЧАЕС є громадяни, військовослужбовці строкової і надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій, особи, які працювали не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що позивач проходив дійсну строкову службу у Радянській Армії у складі військових частин № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , а у період часу з 21.10.1986 по 11.11.1986 позивача відряджено до військової частини № 32207 місцем дислокації якої було визначене с. Оране, Іванківського району Київської області, включене до 3 зони гарантованого добровільного відселення, у складі якої приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_7 та копією довідки № 7/1842 від 11.11.1986 про участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видану військовою частиною № НОМЕР_3 . Недостовірність даних вказаних у зазначених документах не встановлена, зазначені документи не визначались не дійсними.

Позивачу довічно встановлено 2 групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС зі ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 75% та він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 509335 та серії 12ААА № 024322 та посвідчення серії НОМЕР_10 . Недостовірність даних вказаних у зазначених документах не встановлена, зазначені документи не визначались не дійсними.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Частина 3 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

З огляду на неведене, спірне розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.05.2018 про закриття виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 прийняте за відсутністю передбачених законом для цього підстав. У відповідача відсутнє фактичне обґрунтування тверджень, що призначена позивачу пенсія здійснена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Не підтвердження зазначених даних Галузевим державним архівом Міністерства оборони України не є тотожним поданню недостовірних даних.

Колегія суддів зазначає, що органи, що призначають пенсію, зобов`язані перевіряти обґрунтованість видачі документів, проте така перевірка не повинна нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за N 22-1.

Виключно встановлення факту недостовірних даних може бути підставою для припинення нарахування пенсії. Відсутність даних Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не може спростовувати відомості військового квитка, та довідки військової частини, оформлені належним чином та позбавляти позивача права на належне пенсійне забезпечення.

Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходив з того, що статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивачем належним чином не доведений факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача та вини останнього в її заподіянні, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди. Тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що позовна вимога щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, жодним чином не обґрунтована. Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. В цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення нарахування та виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.06.2018 - протиправними.

Скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.05.2018 про закриття виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01.06.2018.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова