Справа № 465/4199/20
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

01.07.2021року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту поліції, Інспектора управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Васильчик Олександра Олександровича, про скасування постанови серії ЕАМ № 2779950,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту поліції, Інспектора управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Васильчик Олександра Олександровича, про скасування постанови серії ЕАМ № 2779950 та закриття провадження у справі про адміністративне правпорушення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 04 липня 2020 року вона на власному автомобілі марки Хонда ЦРВ д.н.з. НОМЕР_1 рухалася по вул. Садовій в напрямку до вул. Симона Петлюри у м. Львові і біля ринку Маршала Рибалки призупинила автомобіль на вул. Садовій, в якому знаходилась її співробітниця, а позивачка вибігла купити ліки і чорницю.

Через пару хвилин позивачка повернулась до автомобіля, поряд з яким стояв патрульний поліцейський автомобіль марки Шкода Рапід д. н. з. НОМЕР_2 з включеними маячками. Капітано поліції 2 батальйону 2 роти Васильчик О.О., повідомив, що вона порушила правила дорожнього руху, а саме щодо стоянки та зупинки на перехрестях і попросив її представити документи на автомобіль та посвідчення водія. В подальшому позивачці було вручено Постанову серії ЕАМ № 2779950 про накладенням штрафу у розмірі 255 грн.

Позивачка вважає згадану постанову такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. Також під час винесення постанови не дотримано вимоги ст.ст. 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, дотримання процесуального порядку розгляду справи, оскільки працівники поліції мали на меті притягнути до відповідальності лише позивачку та не притягнули до адміністративної відповідальності інших водіїв, які здійснили зупинку прямо на пішохідному переході.

У Постанові зазначено адресу АДРЕСА_1 , що не відповідає ані місцю реєстрації позивачки, ні адресі для отримання кореспонденції і водночас підтверджує халатне відношення до наданих інспектору повноважень, оскільки не було встановлено фактичне місце реєстрації чи отримання кореспонденції.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про слухання справи у її відсутності, на підставі наявних доказів, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечення посилається на те, що 04 липня 2020 року, позивачка, керуючи транспортним засобом ХОНДА ЦРВ д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку транспортного засобу у місті Львові на перехресті вулиць Садова - Симона Петлюра. Позивачка не дотрималась правил дорожнього руху, а саме порушила п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України. За дане порушення передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Санкція даної статті передбачає адміністративне стягнення, а саме штраф в розмірі п`ятнадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до вищевсказаного, на озивачку згідно постановою, накладено штраф у сумі 255 грн.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення (фото порушення є вкладене у відзиві, копії відеозаписів з нагрудних камер поліцейських додаються до відзиву). Посилаючись на статті 278, 279 КУпАП та Інструкцію «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015, було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Інспектором було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції N° 1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9, а саме - було оголошено, яка справа розглядається, з посиланням на пункти ПДР, роз`яснено права та обов`язки Позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Відповідно до постанови серія серії ЕАМ № 2779950 від 04 липня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в сумі - 255 грн.

У постанові вказується, що ОСОБА_1 04 липня 2021 року о 16 год. 32 хв., у м.Львові, здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті на вул. Садова - Симона Петлюри, чим порушила п. 15.9 «Г» ПДР (порушення заборони зупинки транспортного засобу), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено правила дорожнього руху.

Пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до 15.9 «ґ» ПДР pупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

Положенням ч. 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача на підтвердження позиції відповідача до відзиву долучено відеозапис.

В силу вимог частини 3 статті 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Таким чином, вимоги зазначеної норми Закону встановлюють імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного запису, яким здійснено фото або відеозапис у постанові у справі про адмінстративне прпавопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16.

Крім того, у п. 7 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення та не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого правопорушення.

Крім того, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, зазначає, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд доходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04 липня 2020 року, не подав належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2779950 від 04 липня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту поліції, Інспектора управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Васильчик Олександра Олександровича про скасування постанови серії ЕАМ № 2779950 задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2779950 від 04 липня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно зі ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , 1966 року народження, проживає АДРЕСА_2 ;

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції79053, м. Львів, вул. Перфецького,19;

інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, Васильчик Олександр Олександрович, 79053, м. Львів, вул. Перфецького,19;

Дата складення повного тексту рішення суду 01 липня 2021 року.

Суддя Г.П. Мигаль