Справа № 300/1384/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2021 р. справа № 300/1384/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод Автоливмаш про стягнення заборгованості 167622,04 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод Автоливмаш (далі відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з серпня 2020 року по березень 2021 року в сумі 167622,04 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача по списку № 2 за період з серпня 2020 року по березень 2021 року в сумі 167622,04 грн.
Ухвалою суду від 07.04.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.
Ухвалою суду від 30.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
27.05.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суд надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод Автоливмаш від 25.05.2021 на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечив щодо задоволення позову. Представник відповідач зазначив, що такі особи як ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ніколи не працювали в Товаристві з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод Автоливмаш, а тому у відповідача відсутні зобов`язання перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій таким особам. Окрім цього, представник відповідача звернув увагу на те, що відповідно до пункту 1.6 договору купівлі - продажу від 23.07.2004 ТОВ "Машинобудівний завод "Автоливмаш" є правонаступником майнових прав та зобов`язань тільки щодо цілісного майнового комплексу, який був придбаний у ВАТ "Автоливмаш". Відповідач не є правонаступником ВАТ "Автоливмаш" як юридичної особи, а тому жодних зобов`язань перед пенсійним органом в частині відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 немає. Щодо ОСОБА_6 , то відповідач постійно здійснює відшкодування витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, що підтверджується актом звірки. Так, частину таких сплачених коштів позивач безпідставно зарахував в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії іншим особам, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 167622,04 грн.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод Автоливмаш зареєстроване як юридична особа та взяте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на облік як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Суд зазначає, що при вирішенні цієї справи керувався нормами Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", інших Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин.
На час виникнення спірних правовідносин між позивачем і відповідачем виключно Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) визначалися: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками, а також умови відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.
Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Абзацами 1-4 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції Закону від 03.10.2017, встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється підприємствами та організаціями (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) шляхом внесення до Пенсійного фонду плати, що покриває фактичні витрати на:
- виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
- на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Суд, виходячи із системного аналізу вказаних вище приписів Законів зазначає, що пенсії, призначені за пунктами "а", "б"-"з" відповідно до статті 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення" (за списками №1 та № 2), підлягають обов`язковому відшкодуванню, шляхом покриття витрат на їх виплату і доставку.
З метою реалізації положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 за № 21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (надалі - Інструкція), яка встановлює обов`язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з пунктом 6.1 Інструкції, в чинній на час виникнення спірних відносин редакції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Також підлягають відшкодуванню в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Згідно з пунктом 6.7 вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Враховуючи викладені норми, суд зазначає, що обов`язок визначення сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій та доведення їх до підприємств у відповідних розрахунках для подальшого відшкодування таких витрат - покладено на позивача, тоді як відповідач зобов`язаний здійснити до 25-го числа щомісяця відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених позивачем в розрахунках.
Працівникам, які здобули відповідний стаж роботи на ВАТ «Автоливмаш» із шкідливими і важкими умовами праці та досягли визначеного віку, а саме: ОСОБА_1 з 16.05.2016, ОСОБА_3 з 19.07.2010, ОСОБА_2 з 12.11.2010, ОСОБА_5 з 03.11.2014, та ОСОБА_4 з 15.08.2014, та на ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» - ОСОБА_6 02.01.2017, призначено та виплачується пенсія на пільгових умовах по списку № 1 і списку № 2 відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.
Зі вказаних розрахунків відповідач зобов`язаний відшкодовувати позивачу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 1 за грудень 2020 та по списку № 2 за період з серпня 2020 по березень 2021, призначених вказаним пенсіонерам, всього на загальну суму 167622,04 грн.
Відповідач не погоджується з вказаною заборгованістю та зазначає, що особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не працювали на ТОВ "Машинобудівний завод "Автоливмаш", жодного відношення до підприємства не мають. Вказані особи працювали у ВАТ «Автоливмаш», яке є самостійною юридичною особою, і яке й повинно відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій вказаним пенсіонерам.
Щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсії по Списку № 2 по ОСОБА_6 , то, як зазначив відповідач, ним своєчасно та в повному обсязі сплачувалися такі кошти, однак частину коштів фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка сплачена відповідачем по ОСОБА_6 в порядку черговості зараховувалися пенсійним органом в рахунок погашення заборгованості за минулі періоди по вказаних вище особах.
Суд не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на таке.
Як встановлено судом, ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 19.12.2003 року в справі № Б-7/282 введено процедуру санації боржника ВАТ "Автоливмаш" та визначено інвесторів санації - державну компанію з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і товариство з обмеженою відповідальністю "Куфур".
Згідно плану санації інвестори взяли на себе зобов`язання по задоволенню всіх вимог кредиторів згідно реєстру, викупу цілісного майнового комплексу майна боржника, перепрофілювання виробництва, технічного переоснащення для випуску спеціалізованих ліній по утилізації сміття, збереженню робочих місць, тощо. Взяті на себе зобов`язання в процедурі санації інвестори виконали за рахунок коштів інвесторів погашено заборгованість із заробітної плати в сумі 1054971,25 грн., задоволено вимоги третьої та четвертої черг на загальну суму понад 4,8 млн. грн. У виробничій діяльності налагоджено випуск технологічних ліній по утилізації сміття, що дозволено поновити на роботі всіх (понад 300 чоловік) працівників ВАТ "Автоливмаш", які по переводу прийняті на роботу в новостворене підприємство ВК "Автоливмаш".
В передбачуваному планом санації порядку інвестори ДК "Укрекокомресурси" та ТзОВ "Куфур" в процедурі санації уклали 23.07.2004 року з боржником договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ "Автоливмаш" при викупі в процесі відновлення платоспроможності боржника. Предметом вказаного договору став цілісний майновий комплекс ВАТ "Автоливмаш" (а.с.42-43). Майнові активи та грошові зобов`язання цілісного майнового комплексу передані покупцям згідно акту приймання-передачі від 30.09.2004 року.
Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати покупцям цілісний майновий комплекс Відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш", а покупці зобов`язуються прийняти комплекс і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Пунктом 1.6 вказаного договору сторонами визначено, що крім адміністративно - виробничих будівель та споруд і оздоровчого табору, в склад цілісного майнового комплексу входить дорожньо-транспортні засоби, всі його активи і зобов`язання, інвентар, обладнання, споруди та інше майно, згідно з переліком в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору. Покупці є правонаступниками майнових прав та зобов`язань цілісного майнового комплексу.
До вказаного договору була укладена додаткова угода № 1 від 25.01.2005, якою передбачено додатковий продаж матеріальних цінностей.
Таким чином, вказаним договором передбачено правонаступництво покупців у всіх майнових правах та зобов`язаннях цілісного майнового комплексу ВАТ "Автоливмаш".
Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 15.12.2005 року в справі № Б-7/282 припинено провадження по справі № Б-7/282. Згідно вказаної ухвали суду боржника - ВАТ "Автоливмаш" визнано таким, що відновив свою платоспроможність, та звільнений від боргових зобов`язань, які не увійшли до реєстру вимог кредиторів в процедурі банкрутства.
Частиною 3 статті 104 Цивільного кодексу України встановлено, що порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.
Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній на момент прийняття ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 15.12.2005 року, під час продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу в установленому порядку відчужуються всі види майна, призначеного для здійснення підприємницької діяльності боржника, у тому числі приміщення, споруди, обладнання, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, права на знаки (позначення), що індивідуалізують боржника, його продукцію, роботи, послуги (фірмове найменування, знаки для товарів і послуг), інші права, які належать боржнику, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам.
Таким чином, правонаступництво - перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим. За універсальним правонаступництвом до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше.
В даному випадку, продажем цілісного майнового комплексу ВАТ "Автоливмаш" змінено його власника.
Як наслідок, правонаступником ВАТ "Автоливмаш" є державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і товариство з обмеженою відповідальністю "Куфур".
В рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2013 по справі № 826/8953/13-а за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" в особі виробничого комплексу "Автоливмаш" про стягнення заборгованості встановлено, що після укладання договору купівлі-продажу від 23.07.2004 та додаткової угоди № 1 від 25.01.2005 (які вже досліджено судом по даній справі) Державною компанією з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" та ТОВ "Куфур" було укладено договір від 05.02.2008 про визначення часток у праві спільної часткової власності, яким визначено, що частка у спільній частковій власності Компанії становить 23,09 %, а частка ТОВ "Куфур"- 73,91 %. В подальшому ТОВ "Куфур" змінило найменування на ТОВ "Автоливмаш", а згодом ТОВ "Автоливмаш" перейменовано у ТОВ "Машинобудівний завод "Автоливмаш". Дата набрання законної сили даного рішення - 04.11.2013.
Пунктом 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.
Оскільки, відповідно пункту 1.6 договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ "Автоливмаш" при викупі в процесі відновлення платоспроможності боржника від 23.07.2004 року та статті 4 Цивільного кодексу України, державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і ТОВ "Куфур" (на даний час назва ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш») є правонаступниками майнових прав та зобов`язань цілісного майнового комплексу ВАТ "Автоливмаш", а тому відповідно до пункту 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах повинні відшкодовувати вказані правонаступники ВАТ "Автоливмаш" пропорційно їхнім часткам.
Вказаний висновок суду про те, що саме правонаступники ВАТ «Автоливмаш»: Державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і ТОВ "Куфур" (ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш»), а не ВАТ «Автоливмаш» несуть обов`язок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в численних рішеннях касаційного суду від 17 липня 2018 року у справі № 809/733/17, від 25 червня 2019 року у справі № 809/569/17, від 11 липня 2019 року у справі № 809/1128/17, від 20 вересня 2019 року у справі № 809/602/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 809/605/17, від 14 травня 2020 у справі № 809/603/17.
Як наслідок, суд також відхиляє заперечення відповідача про те, що позивач безпідставно зараховував кошти, сплачені за доставку пенсії ОСОБА_6 , в порядку черговості в рахунок заборгованості по ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах по списку № 1 за грудень 2020 та по списку № 2 за період з серпня 2020 року по березень 2021 року, всього в розмірі 167622,04 грн., підлягає стягненню з ТОВ "Машинобудівний завод "Автоливмаш".
Отже, позов належить задовольнити повністю.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу. Доказів понесення інших судових витрат відповідачем суду не подано.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Судові витрати не підлягають розподілу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод Автоливмаш, ідентифікаційний код 30858384, вулиця Юності, 23, місто Івано-Франківськ, 76495.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.