Справа № 460/7494/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/7494/20 пров. № А/857/10550/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання представника позивача представника відповідача Шинкар Т.І. Чопко Ю.Т., Ригун А.М., Довгалюк І.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року (рішення ухвалене в м. Рівне за правилами спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді Нор У.М., дата складення повного тексту рішення 26 січня 2021 року) у справі № 460/7494/20 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Служба охорони МЖК - 2" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, суд-

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Приватне підприємство Служба охорони МЖК 2 (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача за №1939565/43520129 від 16.09.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 31.08.2020;

зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладну №2 від 31.08.2020, складену позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її отримання 14.09.2020.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року позов Приватного підприємства "Служба охорони МЖК-2" задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Рівненській області за №1939565/43520129 від 16.09.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 31.08.2020;

Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області зареєструвати податкову накладну №2 від 31.08.2020, складену позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її отримання 14.09.2020.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Служба охорони МЖК-2" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні вимог відмовити повністю.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що контролюючим органом дотримано усіх вимог, які визначені у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також зазначає, що позивачем для реєстрації спірної податкової накладної в ЄРПН жодних доказів крім пояснення та платіжного доручення не долучено. Вказує, що позивачем не забезпечено надання всіх документів перелічених у п.5 Порядку №520. Також зазначає, що до повноважень відповідача не відноситься реєстрація податкових накладних, позаяк пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України ЄДРПН ведеться центральним органом виконавчої влади, яким є Державно податкова служба України. Також, зазначив, що спірне рішення прийнято відповідно до Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок № 1165) на підставі Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності. Доказів наявності, на час прийняття спірного рішення, в розпорядженні контролюючого органу інформації, яка б фактично свідчила про проведення ризикових операцій, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Досліджені судом первинні документи оформлені у відповідності до вимог законодавства, відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарської операції (надання охоронних послуг) між позивачем та його контрагентом, а протилежного відповідачем не доведено. Крім того такі документи долучались платником до поданої ним скарги на спірне рішення, однак податковий орган проігнорував їх.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Приватне підприємство Служба охорони МЖК 2 є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис від 19.02.2020 за № 0015440. Основний вид економічної діяльності - код КВЕД 80.10 Діяльність приватних охоронних служб (а.с. 62). Вказане підприємство зареєстроване платником податку на додану вартість, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до повідомлення про прийняття працівників на роботу від 23.07.2020 №1 адресованого центральному органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивач з 01.08.2020 найняв 23 працівника для забезпечення провадження своєї діяльності (а.с. 93-94)

01.08.2020 між ТОВ Технопривідінвестгруп та ПП Служба охорони МЖК 2 був укладений Договір на надання охоронних послуг №18/М/2020 (а. с. 27).

Відповідно до якого позивач (виконавець) взяв на себе зобов`язання здійснювати охорону території об`єкта замовника за адресою: вул. Б. Штейнгеля, 4а, с. Городок, Рівненський район, Рівненська область (а.с. 80-86).

Відповідно до умов цього договору його сторонами 31.08.2020 було складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг охорони) за серпень 2020 року №ОФ-0000001 на суму 480000 грн, у тому числі ПДВ 80000 грн (а. с. 96) та виставлений рахунок-фактура від 21.08.2020 №ОФ-0000002 частково, а саме: за другу половину серпня 2020 року на суму 240000 грн, у тому числі 40000 грн, який був передплачений замовником згідно з платіжним дорученням №2820 від 14.08.2020 (а.с. 100).

Після цього для ТОВ Технопривідінвестгруп у зв`язку з настанням першої з подій, зокрема дати зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку, як передоплата охоронних послуг позивачем була виписана податкова накладна №2 від 31.08.2020 на суму 240000 грн, у тому числі 40000 грн, яка була внесена в єдиний реєстр податкових накладних (а.с.67).

Однак її реєстрація була зупинена відповідно до квитанції відповідача від 14.09.2020 з посиланням на п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (а.с.68). Зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 80.10 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено, що показник D=0000%, Р=0.

На виконання вказаних вимог 14.09.2020 повідомленням №7 платником надіслано пояснення (а.с.71), у яких вказано, що основним видом діяльності позивача є надання охоронних послуг на здійснення яких було отримано ліцензію та застраховано його відповідальність у встановленому законом порядку. Єдиною компанією, якій наразі надаються послуги відповідно до укладеного договору є ТОВ Технопривідінвестгруп. У позивача працюють 24 особи. Власних основних фондів новостворене підприємство на балансі не має. До пояснень також були додані: платіжне доручення по сплаті ПДВ, договір і таблиця даних платника податку на додану вартість з кодами 80.10 та 80.10.12.

Водночас згідно з квитанцією відповідача від 14.09.2020, реєстраційний № відповідачем зазначено, що інформацію таблиці даних платника податку на додану вартість не враховано автоматично через невиконання вимог п.18 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України від 11.12.2019 №1165 (а.с. 74).

Надалі рішенням податкового органу від 16.09.2020 №1939565/43520129 у реєстрації вказаної вище накладної було відмовлено (а.с. 95). Підставою для відмови стало: "Ненадання платником податків: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (документи, які не надано підкреслити)". Поряд з цим, відповідачем конкретно не зазначено, які саме документи не були подані позивачем для того щоб така накладна була зареєстрована.

Разом з тим, відповідно до витягу із протоколу засідання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Рівненській області від 16.09.2020 №91/17-00 членами комісії не надано жодного аналізу змісту документів наданих позивачем на вимогу податкового органу: поясненням платника і платіжному дорученню по сплаті ПДВ, а лише зазначено про їх долучення платником (а.с. 129-130)

Після цього 16.09.2020 позивач подав скаргу на вказане рішення від цієї ж дати, долучивши до неї ряд первинних документів по наданню охоронних послуг ТОВ Технопривідінвестгруп за серпень 2020, яка рішенням ДПС України у Рівненській області від 23.09.2020 №51755/43520129/2 залишена без задоволення. (а. с.79).

Незгода позивача з рішенням відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 31.08.2020 зумовила його звернення до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.160 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Платник податку зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно із абзацами першим-третім пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отож, відповідно до абзацу першого пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На дату складання квитанції від 14.09.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з пунктом 25 Порядку №1165 Комісія регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної (а.с. 68) вбачається, що підставою для такого зупинення став пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 до Порядку №1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

З урахування приведених положень законодавства, для встановлення у господарської операції ознак, передбачених пунктом 1 Критеріїв ризиковості мають існувати визначені цим пунктом передумови. При цьому, на виконання пункт 11 Порядку №1165 для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію контролюючий орган повинен навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку.

Натомість долучена до матеріалів справи квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містить зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із наведення обґрунтованого розрахунку за цим критерієм

Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.

Стосовно ж доводів відповідача -1 щодо зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відомостей про те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 80.10, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), то судом встановлено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 80.10 дійсно були відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, яка була подана позивачем при реєстрації податкової накладної в Реєстрі 31.08.2020 та обсяг постачання послуги, зазначений у податковій накладній дійсно формально перевищує величину залишку обсягу придбання такої послуги, хоча належними доказами підтверджено, що позивач сам безпосередньо надає такі послуги власними ресурсами і не замовляє їх у інших учасників господарських відносин.

Водночас позивач, скориставшись правом визначених п. 12 Порядку № 1165, направив до контролюючого органу пояснення, у яких вказано, що основним видом діяльності позивача є надання охоронних послуг на здійснення яких було отримано ліцензію та застраховано його відповідальність у встановленому законом порядку. Єдиною компанією, якій наразі надаються послуги відповідно до укладеного договору є ТОВ Технопривідінвестгруп. Повідомив, що на підприємстві працюють 24 особи для забезпечення надання означених послуг. Власних основних фондів новостворене підприємство на балансі не має. Також зазначив про наявність первинних бухгалтерських документів на підставі яких здійснювалась господарська операція між контрагентами.

Крім того, відповідачу була надана таблиця даних платника податків на додану вартість, в яких відображено вид економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності, а саме: код 80.10 Діяльність приватних охоронних служб та код 80.10.12 Послуги охорони, що повністю узгоджується з основним видом діяльності позивача.

Відповідно до пунктів 12,14 Порядку №1165 визначено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

Отож, подання зазначеної таблиці є правом, а не обов`язком платника податку, а її відсутність не є підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, виписаних платником.

Разом з тим, як вже було зазначено, основним видом діяльності код 80.10 Діяльність приватних охоронних служб та код 80.10.12 Послуги охорони, що повністю узгоджується з основним видом його діяльності позивача.

На противагу викладеним фактичним обставинам із змісту протоколу засідання комісії відповідача не вбачається надання будь-якої оцінки поданим позивачем поясненням і таблиці даних платника податків на додану вартість, що свідчить про ухвалення оскаржуваного рішення без врахування всіх обставин, які мають значення.

Станом на дату прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних набув чинності наказ Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року (далі - Порядок № 520), яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 названого Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 520).

За змістом пункту Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

За приведених положень законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що вжите у цій нормі словосполучення може включати переконує, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним.

При цьому, форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачена у додатку до Порядку № 520, чітко встановлює, що документи, які не надано необхідно підкреслити. А отже контролюючий орган повинен визначити конкретно ті документи, яких не надано платником податків.

У квитанції від 14.09.2020 року про зупинення реєстрації податкових накладних не конкретизовано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Зазначення у квитанції пропозиції "надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН" не відповідає загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Як наслідок оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує його неоднозначні трактування, які, у свою чергу, перешкоджають платнику податків своєчасно і повністю виконати власні обов`язки та скористатися своїми правами, передбаченими податковим законодавством, що регулює порядок реєстрації податкових накладних.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача про ненадання позивачем необхідного пакету документів господарської операції позивача з переліченими вище контрагентами є необґрунтованими та безпідставним.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції, будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Якщо ж мова йде про відвантаження товару, - то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть видаткові накладні.

Як свідчить зміст оскаржуваного рішення, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 31.08.2020, підставою для його прийняття слугувало те, що платником податку до контролюючого органу не надано договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що податкова накладна №2 від 31.08.2020 складена за фактом першої події авансової сплати коштів. На підтвердження вказаних обставин позивач разом з поясненнями надав відповідачу відповідне платіжне доручення та договір про що зазначено у позовній заяві, та не спростовано відповідачем та зібраними у справі доказами.

Як наслідок, зазначених обставин вимога контролюючого органу щодо надання ряду первинних документів (а зокрема договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, видаткових накладних) за обумовленою податковою накладною, складеною за фактом першої події авансової оплати послуги, є такою що не відповідає положенням пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.

Поряд з цим, як встановлено судом, відповідачем конкретно не зазначені документи, які конкретно документи слід подати позивачу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а продубльовано майже весь перелік документів передбачений пунктом 6 Порядку №1165.

Натомість, доказів наявності, на час прийняття спірного рішення, в розпорядженні контролюючого органу інформації, яка б фактично свідчила про проведення ризикових операцій, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Крім того суд зазначає, що зупинення і відмова у реєстрації вказаної вище податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує ні факту здійснення позивачем господарських операцій, ні факту наявності дати виникнення саме першої події (внесення оплати за послуги), що підтверджується первинними документами підставі яких складені такі податкові накладні.

При цьому, досліджені судом первинні документи оформлені у відповідності до вимог законодавства, відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарської операції (надання охоронних послуг) між позивачем та його контрагентом, а протилежного відповідачем не доведено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної: №2 від 31.08.2020, а тому спірне рішення Головного управління ДПС у Рівненській області за №1939565/43520129 від 16.09.2020 підлягає скасуванню у судовому порядку.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги які стосуються реєстрації податкової накладної, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. Таким центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику є ДПС України.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року за N 1246 (надалі по тексту іменовано Порядок №1246).

Відповідно до п. п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року N 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та / або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

За наведених обставин, приведеними положеннями законодавства підтверджуються приведені доводи апеляційної скарги, відносно відсутності повноважень у відповідача (як окремої юридичної особи певного територіального органу державної податкової служби) на реєстрацію податкової накладної у Єдиного реєстру податкових накладних.

Водночас, колегією суддів враховано, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості щодо заміни не належного відповідача на належного або залучення ДПС України у якості співвідповідача, позаяк такими повноваженнями наділений лише суд першої інстанції.

Як наслідок, апеляційна скарга відповідача підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої підлягає скасуванню у частині зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області зареєструвати податкову накладну №2 від 31.08.2020, складену позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її отримання 14.09.2020. З ухвалення у цій частині постанови про відмову задоволенні вказаної вимоги, заявленої саме до Головного управління ДПС у Рівненській області, як окремої юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Позаяк апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, то відповідно до ст. 139 КАС України перерозподілу підлягають також судові витрати. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, розмір судового збору який належить до присудження на користь позивача не може перевищувати половини суми сплаченого ним судового збору.

Вказана справа віднесена судом до справ незначної складності.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі № 460/7494/20 скасувати у частині зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області зареєструвати податкову накладну №2 від 31.08.2020, складену позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її отримання 14.09.2020 та стягнення судового збору у розмірі 1051 грн.

Ухвалити у вказаній частині постанову, якою Приватному підприємству "Служба охорони МЖК-2" відмовити у задоволенні вказаних вимог.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 01 липня 2021 року.