Справа № 280/3918/20
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2021 року м. Дніпросправа № 280/3918/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року (головуючий суддя Семененко М.О.) в адміністративній справі № 280/3918/20, розглянутої в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.06.2020 року звернулася до суду з позовом до відповідачів прокуратури Запорізької області, Офісу Генерального прокурора, в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09 квітня 2020 року №330 про неуспішне проходження нею як начальником відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Запорізької області атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички;

визнати протиправними та скасувати накази прокурора Запорізької області №725к від 29.04.2020 року та №943к від 28.05.2020 року про звільнення позивача з посади начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури з 28.05.2020 року;

поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Запорізької області з 28.05.2020 року;

стягнути з прокуратури Запорізької області на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 28.05.2020 і до моменту фактичного поновлення на роботі.

У відзивах на позов відповідачі зазначають про безпідставність заявлених вимог та просять у їх задоволенні відмовити.

Ухвалою суду першої інстанції від 22.10.2020 року за клопотанням представника позивача здійснено перейменування відповідача Прокуратури Запорізької області на Запорізьку обласну прокуратуру.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду 13 листопада 2020 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09 квітня 2020 року №330 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки»;

визнані протиправними та скасовані накази прокурора Запорізької області від 29 квітня 2020 року №725к , від 28 травня 2020 року №943к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі п. 9 ч.1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 28 травня 2020 року; позивача поновлено в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Запорізької області з 29 травня 2020 року, на її користь з Запорізької обласної прокуратури стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 травня 2020 року по 13 листопада 2020 року в розмірі 214 795,80 з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

На користь позивача з Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора солідарно за рахунок бюджетних асигнувань стягнуті судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачами Запорізькою обласною прокуратурою, Офісом Генерального прокурора подані апеляційні скарги, в яких апелянти кожний окремо, просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. При цьому апелянти зазначають, що позивач, яка не пройшла атестацію, не може бути поновлена на посаді в органах прокуратури, оскільки це є порушенням конституційного принципу рівності громадян та надання йому привілеїв перед прокурорами, які успішно пройшли атестацію. Підставу звільнення в наказі сформульовано у відповідності до п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, який відповідає положенням Закону України «Про прокуратуру». Юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» , у даному випадку, є не завершення процесу ліквідації чи реорганізації органу прокуратури чи завершення процедури скорочення чисельності прокурорів органу прокуратури, а виключно настання події рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.

Клопотання представника позивача щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора через відсутність повноважень представника відповідача на подання апеяційної скарги не підлягає задоволенню, так як повноваження відповідача підтверджені належними доказами, приєднаними до матеріалів справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає, в зв`язку з чим апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з червня 1996 року проходила публічну службу в органах прокуратури. Відповідно до наказу прокурора Запорізької області від 25.07.2016 року № 929к позивача з 13.04.2016 року призначено на посаду начальника відділу організаційного та правового забезпечення Прокуратури Запорізької області (т.1 а.с.37-44).

Позивач на підставі пункту 10 розділу ІІ Закону «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-IX подала до Генерального прокурора заяву від 11.10.2019 року про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію (т.1 а.с.173).

Наказом Генерального прокурора від 07.02.2020 року № 77 «Про створення першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур», з метою проведення атестації прокурорів регіональних прокуратур, утворено першу кадрову комісію у визначеному складі.

20.02.2020 року Першою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур затверджено Графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та позивач включено до групи №1 (т.1 а.с.45, 61).

У вищевказаному графіку зазначено, що відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №221 особи, які за результатами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрали кількість балів, яка дорівнює або є більшою ніж 70 балів, допускаються до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у той же день згідно із вищезазначеним поділом на групи відповідно до списків, які будуть оприлюднені на офіційному веб-сайті Офісу генерального прокурора після завершення першого етапу атестації.

За результатами 1 етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора - позивач набрала 84 бали, у зв`язку з чим успішно пройшла 1 етап атестації, та була допущена до 2 етапу атестації - іспиту на загальні здібності та навички.

Результати тестування відображені у відомості про результати такого тестування (в якій також відображений номер службового посвідчення позивача, логін позивача з підписом про отримання логіну, набраний бал), з якими позивача ознайомлено під підпис (т.1 а.с.174).

За результатами 2-го етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки 05.03.2020 року позивач набрала 91 бал.

Вказані результати тестування відображені у відомості про результати такого тестування (в якій також відображений номер службового посвідчення позивача, логін позивача з підписом про отримання логіну, набраний бал), з якими позивача ознайомлено під підпис (т.1 а.с.175,176).

Позивач звернулася до голови Першої кадрової комісії з атестації прокурорів із заявою від 05.03.2020 року, в якій просила надати можливість перескласти іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички у зв`язку з тим, що під час проходження іспиту відмічалися неодноразові технічні неполадки в роботі комп`ютерної техніки, внаслідок чого позивачем запрошувались представники робочої групи, що не сприяло виконанню тестових завдань. Крім того у заяві зазначила, що некоректна робота техніки могла призвести до невірного оцінювання стану виконання позивачем конкретних завдань іспиту та у зв`язку з цим просила надати роздруківку виконаних позивачем тестових завдань, наданих відповідей та отриманих за кожну з них балів (т.1 а.с.199).

Засідання Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09.04.2020 року оформлене протоколом №5, у задоволенні заяви позивача відмовлено з посиланням на те, що згідно з даними системи тестування та відомостей про його результати заявником тестування завершено, під час проведення тестування відповідні акти не складалися. Позивач заяви щодо стану здоров`я з метою перенесення дати іспиту, як це передбачено у пункті 11 розділу І Порядку №221, завчасно до комісії не подавала та фактично використала своє право на проходження відповідного етапу атестації (т.1 а.с.200-209).

Другою кадровою комісією 09.04.2020 року прийнято рішення №330 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки», в якому зазначено що ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію, оскільки за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички набрала 91 бал, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, а відтак не допускається до етапу проходження співбесіди (т.1 а.с.220).

Прокурором Запорізької області видано спірний наказ від 29.04.2020 року №725к, яким, керуючись статтею 11 Закону України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», пп. 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-IX, ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу організаційного та правового забезпечення Прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі п. 9 ч. 1статті 51 Закону №1697 (т.1. а.с.70).

У зв`язку з перебуванням позивача на дату звільнення на лікарняному, наказом прокурора Запорізької області від 28.05.2020 року №943к змінено наказ прокурора Запорізької області від 29.04.2020 року №725к щодо дати звільнення та вирішено вважати позивача звільненою з посади начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області з 28.05.2020 року (т.1. а.с.71).

Не погодившись з такими рішенням Другої кадрової комісії та наказами прокурора Запорізької області, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (із змінами і доповненнями, в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1697). Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена №1697, є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ч 3 ст.16 Закону №1697, прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Отже, порядок звільнення прокурора з посади визначено спеціальним законодавством, в той час, як трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Вказану правову позицію неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема у постановах від 31.01.2018 у справі № 803/31/16, від 30.07.2019 у справі № 804/406/16, від 08.08.2019 у справі № 813/150/16.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст.41 Закону №1697 повноваження прокурора на адміністративній посаді припиняються в разі звільнення з посади прокурора або припинення повноважень на посаді прокурора.

Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді передбачені ст.51 Закону №1697, згідно із п.9 ч.1 якої прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-IX запроваджено реформування системи органів прокуратури (далі Закон №113) ,який набрав чинності 25.09.2019 року.

За приписами абз. 1 п. 7, пп.2 п.19 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113 прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом, та звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі п. 9 ч.1 ст. 51 Закону №1697 за умови рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.

Згідно з п. 9 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113 атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 затверджений Порядок проходження прокурорами атестації (далі Порядок №221).

Відповідно до п. 5, 6 розділу І Порядку №221 предметом атестації є оцінка:1) про фесійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) про фесійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація включає такі етапи:1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`юте рної техніки;3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Пунктом 7 розділу І Порядку №221 визначено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Відповідно до п. 8 розділу І Порядку №221 за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:

1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;

2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Згідно з п. 13 розділу І Порядку №221 перебіг всіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Відповідно до пп.1 розділу ІІ Порядку №221, який регулює питання складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, після завершення строку для подання заяви, вказаної у п. 9 розділу I цього Порядку, кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Згідно з п.5 розділу ІІІ Порядку №221, прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Наказом Генерального прокурора від 21.02.2020 року №105 встановлено прохідний бал (мінімально допустиму кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів регіональних прокуратур - 93 бали.

Згідно з п.6 розділу ІІІ Порядку №221 прокурор, який за результатами складення іспиту (іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки) набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Згідно матеріалів справи позивачем успішно пройдено перший етап атестації, метою якого є виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, вона допущена до другого етапу, метою якого є виявлення загальних здібностей та навичок.

Так як за результатами другого етапу атестації позивач набрала меншу кількість балів, ніж прохідний бал, вона не допущена до наступного етапу атестації (співбесіди), та Другою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийнято рішення про неуспішне проходження нею атестації.

Здійснивши аналіз чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про неуспішне проходження атестації відповідно до п.12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 року №233, повинно бути вмотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Сторонами не заперечується, що до ухвалення рішення позивач 05.03.2020 року подала до кадрової комісії заяву, в якій посилалася, зокрема на виникнення в день складання іспиту технічних проблем в роботі комп`ютерної техніки, які ,на думку позивача, могли призвести до невірного оцінювання стану виконання нею конкретних завдань іспиту, у зв`язку з чим просила надати можливість перездати іспит.

При цьому з пояснень допитаної судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_1 , та тексту Протоколу №5 від 09.04.2020 року засідання Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур вбачається, що заяви про повторне проходження тестування на загальні здібності і навички внаслідок, в тому числі технічних збоїв, мали масовий характер.

Оскільки результат вирішення заяви позивача щодо некоректної роботи комп`ютер ної техніки впливав на рішення кадрової комісії, так як вказані в ній обставини, у випадку їх підтвердження, відповідно до п. 7 розділу І Порядку №221 були підставою для призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту для прокурора, наведене вимагало від кадрової комісії вчинення активних дій задля підтвердження чи спростування наявності таких обставин з посиланням на відповідні докази.

Матеріали справи свідчать, що при прийнятті рішення Другою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур всі заяви про повторне проходження тестування, в тому числі заява позивача, були відхилені без проведення перевірки викладених в них обставин.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посилання апелянтів на відсутність актів щодо фіксування технічних збоїв під час виконання іспиту протирічить чинному законодавству, оскільки Порядком №221 та іншими нормативними актами не передбачено складання таких актів, не визначено їх форму та не встановлено порядку перевірки інформації, яка в них відображена.

Посилання Офісу Генерального прокурора як доказ у справі на лист від 27.04.2020 року №270420-1 ТОВ «Сайметрікс-Україна» (яке надавало послуги з тестування на загальні здібності прокурорів з 02.03.2020 по 05.03.2020) про те, що з 03.03.2020 року по 05.03.2020 року не було зафіксовано жодної технічної проблеми, яка могла б вплинути на результати тестування на загальні здібності (а.с.т.1 225), судом першої інстанції правомірно відхилено, оскільки на час прийняття спірних рішень такий лист не був виготовлений.

Крім того, Офіс Генерального прокурора не надав на запит суду першої інстанції носії інформації, у тому числі відео- та звукозапису, на яких зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 анонімного тестування на загальні здібності та навички у складі 1 групи 05.03.2020 року, тим самим не спростовано доводи позивача, що під час проведення вказаного іспиту на загальні здібності та навички постійно відбувалися технічні збої в роботі комп`ютерної техніки.

Так як при прийнятті оскаржуваного рішення щодо позивача та при розгляді її звернення від 05.03.2020 року Другою кадровою комісіэю з атестації прокурорів регіональних прокуратур не вжито достатніх та ефективних заходів для перевірки обставин, викладених в ньому, суд першої інстанції правомірно визнав протиправним та скасував рішення комісії №330 від 09.04.2020 року.

Спірним наказом прокурора Запорізької області №725к від 29.04.2020 року позивача звільнено з займаної посади прокурора на підставі п. 9 ч.1 ст. 51 Закону №1697, який не містить конкретної підстави звільнення, що визначена цим пунктом.

Відповідно до змісту п. 9 ч.1 ст. 51 Закону №1697 прокурор звільняється у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Як встановлено під час розгляду справи, скорочення посади, яку займала позивач до звільнення із органів прокуратури, та ліквідація вказаного підрозділу станом на дату звільнення позивача з посади не проводилася, реорганізація прокуратури Запорізької області, у відповідності до передбаченого законом порядку не здійснювалась.

В той же час на момент звільнення позивача з посади п. 9 ч.1 ст. 51 Закону №1697 (зокрема, ні його Перехідними положеннями, ні Прикінцевими положеннями) не передбачено звільнення прокурора з посади в разі прийняття рішення кадровою комісією про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, а Законом №113 не внесено змін або доповнень до п. 9 ч.1 ст. 51 Закону №1697.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції правомірно визнав протиправними та скасував наказ прокурора Запорізької області від 29.04.2020 року №725к про звільнення позивача з посади та з органів Прокуратури Запорізької області, прийнятий на його реалізацію наказ від 28.05.2020 року №943к, яким змінено дату звільнення позивача, та поновив позивача на посаді в органах прокуратури з 29.05.2020 року.

Так як розрахунок середнього заробітку судом першгої інстанції здійснено виходячи із фактично отриманого заробітку позивачем в прокуратурі Запорізької області, з урахуванням коефіцієнту підвищення окладу з 11.09.2020 року, на її користь правомірно стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.05.2020 року по 13.11.2020 року за 117 робочих днів в сумі 214 795,80 грн.

За приписами ч. 1 статті 139 КАС України суд першої інстанції правомірно стягнув на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в солідарному порядку.

Доводами апеляційних скарг зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду 13 листопада 2020 року в адміністративній справі № 280/3918/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 червня 2021 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 червня 2021 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай