Справа № 200/8089/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 липня 2021 р. Справа №200/8089/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

25 червня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо нарахування та виплати їй щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки у розмірі меншому, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на її користь недоплачену разову грошову допомогу до 05 травня за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплаченої суми за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки на загальну суму 42990 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що вона як учасник бойових дій щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки не отримувала.

15 травня 2021 року позивач замовним листом направила до відповідача заяву щодо доплати разової грошової допомоги до 05 травня за вказані роки.

На вказану заяву отримала від відповідача лист від 20 травня 2021 року №56.8.-31777/ККЦ в якому зазначалося, зокрема, що для отримання відповідної разової грошової допомоги до 05 травня жодний відповідний державний орган не направляв до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради відповідних списків, в яких було б зазначено, що позивач має відповідний статус для отримання грошової допомоги до 05 травня за період з 2016 року по 2021 року на підставі відповідних постанов.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України чітко визначає, що строк звернення до суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Поновлення пропущеного процесуального строку можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску, підтверджених документально (частина 1 статті 121, частина 6 статті 161 Кодексу).

Строк звернення до суду з позовом в частині позовних вимог, що стосуються разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 - 2020 роки, позивачем пропущено, що також підтверджується позивачем.

До позовної заяви додано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, яке позивач обґрунтовувала тим, що про порушення свого права на отримання доплати грошової допомоги до 05 травня у повному розмірі відповідно до чинного законодавства України за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки стало відомо з відповіді Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 20 травня 2021 року №56.8.-31777/ККЦ на її заяву від 15 травня 2021 року. Вказану відповідь відповідача позивач отримала 28 травня 2021 року.

Також зазначала, що для себе вважала, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, після рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 самостійно нарахує та виплатить їй допомогу в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, одна цього ним зроблено не було.

Одночасно вважала, що нею строк звернення з позовом до суду не порушено, оскільки тільки після отримання листів від 20 травня 2021 року №56.8.-31777/ККЦ та №56.8-31781/ККЦ, направлених на її адресу 26 травня 2021 року та отриманих нею 28 травня 2021 року, вона дізналася, що відповідачем відмовлено у нарахуванні їй щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки як учаснику бойових дій.

Також зазначала, що з березня 2020 року на всій території України діють карантині заходи, що вважала підставою для поновлення процесуальних строків звернення до суду з позовом.

Разом з тим, викладені позивачем обставини не дають суду підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Процесуальне законодавство пов`язує строк звернення до суду з даним позовом з датою, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2018 року в справі №607/7919/17 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з таким позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року.

Так, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в частині грошової допомоги за 2016 - 2020 роки позивач повинна була дізнатися ще у квітні-травні 2016 року, у квітні-травні 2017 року, у квітні-травні 2018 року, у квітні-травні 2019 року та, відповідно, у квітні-травні 2020 року коли їй не було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня за вказані роки. Перебіг шестимісячного строку звернення до суду з позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги за 2016 - 2020 роки, з урахуванням положень частини четвертої статті 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розпочався 01 жовтня відповідного (2016, 2017, 2018, 2019, 2020) року та закінчився 31 березня наступного за ним року. А до суду з позовом позивач звернулася 25 червня 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у межах спірних правовідносин не передбачає досудового врегулювання спору шляхом звернення до органу з питань соціального захисту населення з заявою (скаргою) з приводу щорічної виплати разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону.

У зв`язку з наведеним звернення позивача до органу з питань соціального захисту населення із заявою (скаргою) про перерахунок та доплату щорічної допомоги до 5 травня за відповідний рік, у межах спірних правовідносин не є обов`язковим та не може вважатися досудовим порядком вирішення спору.

Аналогічна правова позиція щодо досудового врегулювання спору висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/32/20.

Єдиним способом захисту порушеного права у цьому випадку є звернення до суду.

Той факт, що, як зазначала позивач, про підстави для невиплати грошової допомоги в повному розмірі позивач дізналася з листа відповідача, не змінює часу, з якого вона повинна була дізнатися про порушення прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі №127/15035/17, в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19.

З огляду на наведене посилання позивача на те, що про порушення свого права на отримання грошової допомоги до 05 травня за 2016 - 2020 роки вона дізналася з відповіді відповідача від 20 травня 2021 року №56.8.-31777/ККЦ на її заяву від 15 травня 2021 року, є неприйнятними.

Позивачем не наведені обставини, що унеможливили її звернення до суду з позовом в частині позовних вимог, що стосуються разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 - 2020 роки, у встановлений процесуальний строк. Не додано доказів, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом у визначений Кодексом адміністративного судочинства України строк з поважних причин.

Посилання позивача на карантин є неприйнятними, оскільки саме по собі таке посилання без відповідних обґрунтувань та доказів не може бути правовою підставою для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Отже, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом не свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними. В порушення вимог вказаного Кодексу докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом до клопотання не додані.

З огляду на наведене підстави, вказані у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині позовних вимог, що стосуються разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 - 2020 роки, судом визнані неповажними.

З огляду на наведене підстави, вказані у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, судом визнані неповажними.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Позивачу потрібно до позовної заяви додати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку в частині позовних вимог, що стосуються разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 - 2020 роки, і додати докази поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення коштів залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

В разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Логойда