Справа № 200/4597/21
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 р. Справа№200/4597/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у місті Краматорськ Донецької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у місті Краматорськ Донецької області (далі відповідач) та просить суд:

Визнати відмову у перерахунку пенсії за понаднормативний стаж відповідно з підвищенням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 2017 по 2020 рік, протиправною.

Усунути перешкоди щодо перерахунку пенсії, зобов`язавши відповідача зробити перерахунок пенсії за понаднормативний стаж роботи відповідно з підвищенням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за період з 2017 по 2020 роки та виплатити недоплачену пенсію за цей період у сумі 6669.55 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку у відповідача з 07.11.1993 як отримувач пенсії за віком, що нарахована відповідно до Закону України від 09.07.2003 №№ 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що з 2016 року прожитковий мінімум постійно збільшується, доплата за понаднормативний стаж роботи позивача (34-35 років) з 2017 року не збільшується, а залишається 1074,00 грн., яка діяла на 01.09.2015, хоча доходу у позивача з цього року не було. Зазначає, що з 2017 року по 2020 рік не має доходу, проте відповідачем протиправно не перераховано суми пенсії. Просить суд задовольнити позов.

Відповідачем на адресу суду надано відзив на позов, у якому він заперечує проти задоволення заявлених вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що позивачу призначено пенсію за віком з 07.11.1993, яка з 01.01.2004 обчислюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами, далі - Закон № 1058). Згідно з матеріалами пенсійної справи з 29.09.1976 по теперішній час позивач працює. Відповідно до статті 28 Закону №1058 передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % основного розміру пенсії, але не більше 1 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При загальному стажу 55 років понаднормативний стаж складає 35 років. Відповідно до абзацу другого частини 3 ст.42 Закону № 1058 з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності. Тобто працюючим пенсіонерам розмір пенсії обчислений відповідно до ст. 28 Закону №1058, не перераховується у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Оскільки позивач є працюючим пенсіонером, то розрахунок за понаднормовий стаж проводиться з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який діяв станом на 01.01.2016. Відповідно до п.2.21 Порядку подання та оформлення документів, для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (зі змінами, далі - Порядок № 22-1) у разі звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви. Відповідач вказує, що з відповідною заявою позивач не зверталась. Відповідач вказує, що позивача було повідомлено, що вона має право звернутися до управління та надати заяву про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням. Крім того, відповідач вказує, що жодного рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу не приймалось. Вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивачу призначено пенсію за віком з 07 листопада 1993 року, яка з 01 січня 2004 року обчислюється відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначає позивач, що у грудні 2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо надіслання позивачу повного розрахунку пенсії із переведення коефіцієнтів та інших показників.

З наданих суду відповідей Управління пенсійного фонду України у місті Краматорськ Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області встановлено, що позивачу повідомлено про те, що страховий стаж, врахований по 31.12.2017, складає 55 років 2 місяці 4 дні. Коефіцієнт страхового стажу - 0,55167. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, врахований за періоди з 01.01.1987 по 31.12.1991 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 30.04.2010 за даними персоніфікованого обліку, складає 6467,68 грн. (4888,83 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки (з урахуванням індексації на 17 та 11 %) х 1,32295 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Згідно зі ст. 27 Закону № 1058 основний розмір пенсії становить 3568,03 грн., тобто 6467,68 грн. (заробіток, розрахований згідно ст. 40 Закону № 1058) х 0,55167 (коефіцієнт страхового стажу). Ст. 28 Закону № 1058 передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% основного розміру пенсії, але не більше 1% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При загальному страховому стажі 55 років понаднормативний стаж складає 35 років (55 - 20). Відповідно до абзацу другого частини 3 ст. 42 Закону № 1058 працюючим пенсіонерам розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 28 Закону № 1058, не перераховується у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За матеріалами електронної пенсійної справи позивач має статус працюючого пенсіонера, тому при розрахунку пенсії застосовується розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб встановленого у розмірі з 01.09.2015 - 1074,00 грн. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (далі Постанова № 251) у зв`язку досягненням 80-річного віку з 01.04.2020 Вам встановлено щомісячну компенсаційну виплату в розмірі 500 грн.

Розмір пенсії станом на з 01.01.2021 складає 4510,36 грн., у тому числі:

3568,03 грн. - основний розмір пенсії (6467,68 грн. х 0,55167);

375,90 грн. - доплата за понаднормативний стаж (1074,00 грн. х 35 %);

66,43 грн. - підвищення дітям війни;

500,00 грн. - компенсаційна виплата 80-річним згідно Постанови № 251.

Пенсія розрахована та виплачується відповідно до чинного законодавства.

Додатково повідомлено позивача, що відповідно до п. 2.21 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 у разі звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви. Для здійснення перерахунку пенсії у зв`язку зі звільненням має можливість скористатися сервісом Веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України та сформувати заяву на перерахунок пенсії із долученням скан-копій трудової книжки, паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або надати заяву особисто за попереднім записом на прийом до Управління.

Позивачем до матеріалів справи додано податкові декларації про майновий стан і доходи позивач, в який відображено, що позивач за період з 2017 року по 2020 рік не має доходу, якій включається до загального річного оподатковуваного доходу.

Позивач вважає, що відповідач мав можливість дізнатись про те, що вона не отримує дохід з 2017 року по 2020 рік, та мав зробити перерахунок пенсії із врахуванням підвищення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог статті 28 Закону №1058 передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % основного розміру пенсії, але не більше 1 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При загальному стажу 55 років понаднормативний стаж складає 35 років.

Відповідно до абзацу другого частини 3 ст. 42 Закону № 1058 передбачено, що з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Таким чином, пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) розмір пенсії обчислений відповідно до ст. 28 Закону №1058, не перераховується у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач є адвокатом, здійснює незалежну професійну діяльність, самозайнята особа.

Відповідно до протоколу / рішення 24 про перерахунок пенсії від 23 лютого 2021 року вбачається, що позивач обліковуються у відповідача як працюючий пенсіонер.

Відповідно до п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів, для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (зі змінами, далі - Порядок № 22-1) у разі звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви.

Під час розгляду справи, з`ясовано, що позивач про припинення діяльності пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідача не повідомляв. У зв`язку з чим суд не приймає довід позивача, що відсутність доходу у позивача за період з 2017 по 2020 рік є підставою для відповідача для того щоб самостійно зробити висновок, що діяльність позивача була припинена, оскільки законодавством не передбачено повноважень відповідача з власної ініціативи вчиняти ці дії.

Зі змісту листа відповідача від 09 лютого 2021 року вбачається, що позивачу було роз`яснено, що вона має право звернутися до управління та надати заяву про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням.

Проте позивач не повідомив орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) шляхом подання такої заяви, згідно норм п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів, для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, суд відзначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у місті Краматорськ Донецької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 29 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Шинкарьова