Справа № 721/407/21
Суддя: Стефанко У. Д.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 721/407/21
Провадження 2а/721/22/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді: Стефанко У.Д.

за участю секретаря: Лейби І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила Вижницького району Чернівецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Романюка Василя Ярославовича інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Посилається на те, що 08 квітня 2021 року інспектор СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Романюк В.Я. виніспостанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №969164. Вказаною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Вважає постанову від 08.04.2021 року серії БАБ №969164 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки повна маса його автомобіля складає 3500 кг і згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 його автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 313, реєстраційний номер НОМЕР_2 , має статус загального легкового вантажопосажирського- категорії В. Транспортний засіб не пристосований до перевезення вантажів і не використовується в комерційних цілях, а тому не підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України №137 від ЗО січня 2012 року «Про затвердження порядку проведння обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів» який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення як пасажирів, так і вантажів, якщо такий автомобіль має повну масу до 3.5т, а тому не підлягає під обов`язковий технічний контроль.

Також виносячи дану постанову в графі - суть правопорушення та кваліфікація правопорушення, працівник поліції не вказав яку конкретно частину ст. 121 КУпАП він порушив, не вказано свідків (очевидців).

Просить постанову інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано- Франківській області старшого лейтенанта поліції Романюка В.Я. про притягнення його до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 969164 від 08 квітня 2021 року скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 313, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить дружині ОСОБА_2 . Також вказав, що повна маса автомобіля становить 3500 кг, автомобіль є типу - легковий вантажопасажирський-В, в комеріційних цілях транспорт не використовує, не зареєстрований як підприємець ні він, ні його дружина, являється пенсіонером по інвалідності третьої групи. Вказані відомості повідомляв поліцейському прискладанні постанови, бажав надати письмові пояснення, однак поліцейським була відкинута його пропозиція, з мотиву відсутності графи у постанові для написання пояснень.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, хоча судом належним чимом повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.04.2021 року інспектором СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Романюком В.Я. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №969164 від 08.04.2021 року. Зі змісту постанови вбачається, що 08.04.2021 року о 12 год 00 хв водій ОСОБА_1 в с. Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 313, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 121 ч. 3 КУпАП. До ОСОБА_1 інспектором поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до п. 31.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 3 КУпАП України настає в разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Згідно п. 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2012 року №137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що на власників транспортних засобів, зокрема вантажних автомобілів вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років або легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, покладається обов`язок по проходженню обов`язкового технічного огляду. Недотримання вказаного правила та експлуатація транспортного засобу є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу.

Судом встановлено, що позивач керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 313, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за типом є загальний легковий вантажопасажирський, повна його маса складає 3500 кг, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого центром ДАІ 7302 08.08.2015 року.

Згідно розділу XVII Закону України «Про митний тариф України», за кодом 8703 класифікуються автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі.

В свою чергу, моторні транспортні засоби для перевезення вантажів класифікуються за кодом 8704.

Отже, тип автомобіля «вантажнопасажирський», відноситься до легкового, а не вантажного автомобіля, та який, виходячи з положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», не підлягає обов`язковому технічному огляду.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 313, реєстраційний номер НОМЕР_2 не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі винесено постанову, яка не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, відповідачем не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вказано свідків (очевидців) вчинення даного правопорушення. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 3 КУпАП. З матеріалів справи не вбачається, що вказаний транспортний засіб є використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Окрім цього, вказаний транспорний засіб належить ОСОБА_2 , дружині позивача, що теж не було враховано відповідачем при складенні оскаржуваної постанови та прийнятті рішення за результатами розгляду справи.

Тобто складена Романюком В.Я. постанова про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП базується на припущеннях, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України тлумачиться на користь особи, щодо доведеності її вини.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним п равопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 3 КУпАП, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст. 247, п. 3 ст. 293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 121, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху, керуючись ст.ст. 5, 20, 72, 79, 241-246, 250, 251, 255, 269, 286, 293 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Романюка Василя Ярославовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 969164 від 08 квітня 2021 року скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Путильський районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу VШ Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Романюк Василь Ярославович , інспектор СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, місце роботи: м. Косів вул. Незалежності, 90, Косівський район, Івано-Франківська область.

Департамент патрульної поліції, юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, .

Повний текст рішення виготовлений 01.07.2021 року.

Суддя: У.Д.Стефанко