Справа № 480/1482/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2021 р. Справа № 480/1482/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Калантаєнка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення суми,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просила:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, інваліду 2 групи категорії і за період, починаючи з 17.12.2019;
2) скасувати рішення відповідача №3 від 20.12.2019 щодо відмови у проведенні перерахунку;
3) зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986році з 13.06.1986 по 22.06.1986, інваліду 2 групи категорії І, із розрахунку середнього заробітку, визначеного експертом, починаючи виплати з 17.12.2019.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачу встановлено II групу інвалідності та віднесено до 1 категорії громадян-учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та захворювання якого пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи. Згідно довідки до огляду МСЕК серії MCE 002655 відсоток втрати працездатності складає 80%. У період з 13.06.1986 по 22.06.1986 приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Вважає, що призначена їй пенсія обраховується без врахування до суми обчисленого заробітку премії, передбаченої п.п.3 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 №207-7 в сумі 400крб., та премії в розмірі 60% окладу згідно Положення про преміювання працівників відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195. У зв`язку з чим 17.12.2019 звернулася до відповідача із відповідною заявою, однак відповідач, всупереч Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, протиправно рішенням №3 від 20.12.2019 відмовив у проведенні перерахунку пенсії позивачу, починаючи з 17.12.2019.
Ухвалою суду від 10.03.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Крім того, вказаною ухвалою суду у відповідача та в архівного відділу Охтирської міської ради Сумської області витребовувалися додаткові докази у справі, що останнім на виконання вимог суду були надані (а.с.36-45).
Відповідач надіслав відзив на позов (а.с.47-48), в якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що на підставі матеріалів пенсійної справи, права для проведення перерахунку пенсії по інвалідності внаслідок захворювання отриманого при ліквідації аварії на ЧАЕС позивач не має. Так, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Таким актом є Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.
За вказаним Порядком № 1210 заробітна плата для обчислення розміру пенсій вищезазначеній категорії осіб враховується в залежності від тривалості відпрацьованого ними часу у зоні відчуження. Так, відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4.
У будь-якому випадку підставою для обчислення пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітної плати є довідка про заробітну плату, одержану за дні роботи в зоні відчуження, що надається підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії, чи її правонаступником, та має бути видана на підставі первинних документів.
При цьому, основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо у зоні відчуження, є довідка форми № 122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 № 1531/10-43 премія в зоні ЧАЕС виплачувалася відповідно до діючої на підприємстві схеми преміювання.
Згідно з довідкою Охтирської райсанепідстанції від 15.09.1997 № 369/01 позивачу премія в розмірі 400 крб. не виплачувалась і не нараховувалась.
Документи про додаткове нарахування 60 % від посадового окладу у матеріалах пенсійної справи відсутні.
Відтак, з урахуванням вказаного, відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 31.03.2020 у відповідача повторно витребовувалися додаткові докази у справі.
Ухвалою суду від 06.05.2020 було ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.06.2020 (а.с.55).
За клопотанням представника позивача (а.с.59) ухвалою суду від 01.06.2020 було призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Сумського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, а також зупинено провадження у справі до одержання висновків експертизи (а.с.65-66).
Провадження у справі поновлювалось за клопотанням експерта (а.с.71) ухвалою суду від 10.06.2020 (а.с.73) та 12.06.2020 призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, а також зупинено провадження у справі до одержання висновків експертизи (а.с.83-84).
Крім того, провадження у справі повторно поновлювалось за клопотанням експерта (а.с.90-91) ухвалою суду від 18.08.2020 (а.с.99) та після вирішення питань, поставлених у клопотанні експертом, провадження у справі ухвалою суду від 03.09.2020 було знову зупинено до одержання висновків експертизи (а.с.107-108).
Після отримання висновку експерта (а.с.117-126) ухвалою суду від 12.03.2021 на підставі ч.1 ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі було поновлено та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 31.03.2021 (а.с.134).
За клопотаннями сторін та у зв`язку з необхідністю надання часу позивачу для направлення заяви про уточнення позовних вимог відповідачу підготовчі засідання 31.03.2021 та 21.04.2021 відкладалися (а.с.147, 158).
Ухвалами суду від 31.03.2021 та від 26.04.2021 засідання призначалися в режимі відеоконференції за участю позивача та її представника (а.с.147, 170).

Позивачем позовні вимоги змінювались та збільшувались (а.с.153, 174). Так, зокрема, позивач змінив вимоги та просив зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986р. з 13.06.1986 по 22.06.1986, інваліду 2 групи категорії 1, із розрахунку середнього заробітку 1905,22руб., із якого визначається пенсія, починаючи виплати з 17.12.2019 замість "зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986році з 13.06.1986 по 22.06.1986, інваліду 2 групи категорії 1, із розрахунку середнього заробітку, визначеного експертом, починаючи виплати з 17.12.2019 року" (а.с.153).

Також позивачем позовні вимоги були доповнені та позивач також просив стягнути з відповідача різницю між розрахунками пенсійних виплат позивача за період з 01.01.2012 по 31.12.2019, проведеними експертом, та нарахуваннями пенсійного фонду - 219739,28грн. (а.с.174).

Відтак, позивач о с т а т о ч н о п р о с и л а:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, інваліду 2 групи категорії 1 за період, починаючи з 17.12.2019;

2) скасувати рішення відповідача №3 від 20.12.2019 щодо відмови у проведенні перерахунку;

3) зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986р. з 13.06.1986 по 22.06.1986, інваліду 2 групи категорії 1, із розрахунку середнього заробітку 1905,22руб., із якого визначається пенсія, починаючи виплати з 17.12.2019;

4) стягнути з відповідача різницю між розрахунками пенсійних виплат позивача за період з 01.01.2012 по 31.12.2019, проведеними експертом, та нарахуваннями пенсійного фонду - 219739,28грн.

Також просила рішення звернути до негайного виконання.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання віл 20.05.2021, було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.06.2021 (а.с.186-188).

Представник відповідача в судове засідання 14.06.2021 не з`явився, у поданій заяві просив суд розгляд справи відкласти у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні (а.с.196). Однак, зважаючи на те, що відповідача було повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, яке заздалегідь було узгоджено із представником відповідача, ГУ ПФУ в Сумській області не позбавлений можливості направити іншого представника для участі у розгляді справи, доказів на спростування вказаного не надано, судом було ухвалено здійснювати розгляд даної справи за відсутності представника ГУ ПФУ в Сумській області.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, з урахуванням заяв про зміну вимог та про збільшення позовних вимог, в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. При цьому, позивач відмітила, що дійсно їй не нараховувалась премія, передбаченої п.п.3 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 №207-7 в сумі 400крб., а також премія в розмірі 60% окладу згідно Положення про преміювання працівників відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195. Водночас, відповідач у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи самостійно повинен був її розрахувати та здійснити перерахунок пенсії на підставі матеріалів пенсійної справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні матеріали справи, в тому числі висновок судової економічної експертизи та оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 , заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що позивач у 1986 році працювала в Охтирській райсанепідемстанції, яка в подальшому була перейменована в Охтирську районну санітрано-епідеміологічну станцію (станом на 26.08.2020 ліквідована (а.с.106), та на підставі наказу Сумської обласної санітарно-епідеміологічної станції від 12.06.1986 №126 (а.с.8) та наказу Охтирської райсанепідемстанції №23а від 13.06.1986 (а.с.9) була відряджена з 13.06.1986 по 22.06.1986 до м.Чорнобиль для проведення протиепідемічних заходів.

Вказане також підтверджується копіями перепустки (а.с.10), довідки виконавчого комітету Охтирського міської ради народних депутатів від 03.09.1990, відповідно до якої позивач в період з 13.06.1986 по 22.06.1986 приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в межах 80-кілометрової зони (а.с.11) та копією довідки Управлінням З ГУ при МЗ СРСР, відповідно до якої позивач знаходилась з 13.06.1986 по 22.06.1986 в службовому відрядженні в м.Чорнобиль Київської області в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС, виконуючи завдання Міністерства охорони здоров`я УРСР. У вихідні дні 14, 15, 21, 22 червня знаходилась на робочому місці (а.с.12).

Крім того, вказане підтверджується записом у трудовій книжці позивача про оголошення подяки (а.с.16), копіями табелів обліку використання робочого часу і підрахунку заробітку за червень 1986 року (а.с.18-19).

Після закінчення робіт позивач повернулася на постійне місце роботи, де їй була виплачена заробітна плата за виконання цих робіт. Згідно довідки установи позивачу була нарахована та виплачена за проведену роботу у розмірі 540рублів 64коп. (а.с.17).

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 1-ї категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.4).

В подальшому, позивачу з 1996 року була встановлена IІ група інвалідності з втратою працездатності 80%, внаслідок захворювань, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі експертного висновку Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради від 29.06.1995, що підтверджується довідкою про результати визначення ступенів втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії МСЕ №002655, експертним висновком Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради від 29.06.1995 та вбачається з посвідчення (а.с.4, 13-15).

За заявою позивача від 13.09.1995 щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як особі з інвалідністю, захворюваність пов`язана з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з 01.10.1995 позивачу була призначена пенсія по інвалідності згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII на підставі розпорядження від 31.10.1995 (а.с.199, аркуш пенсійної справи 16).

На виконання п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 позивачу за матеріалами пенсійної справи, в якій мались довідки про заробітну плату за роботу в населених пунктах в зоні відчуження за період 13.06.1986 по 22.06.1986 (, а.с.200-203,аркуші пенсійної справи 45,48,49,58), проведено перерахунок пенсії з 01.01.2012, що підтверджується розпорядженням на перерахунок пенсії з 01.01.2012 (а.с.204-206, аркуш пенсійної справи 116-117,120). Розмір пенсії, з урахуванням підвищення дітям війни у розмірі 57,54грн., склав 6044,30грн. (до перерахунку розмір пенсії, з урахуванням доплат, складав 2276,11грн.) .

17.12.2019 позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, в якій просила провести перерахунок призначеної пенсії з підвищенням її розміру згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 з додаванням до суми обчисленого заробітку премії передбаченої п.п.3 п.1 Постанови Ради Міністрів УРСР від ю.о6.і986року №207-7 в сумі 400крб. та 60% окладу згідно Положення про преміювання працівників відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986року №665-195 (а.с.27).

Однак, відповідач рішенням відділу з питань перерахунків пенсій № 3 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Сумській області від 20.12.2019 за №127 відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за наданою заявою від 17.12.2019, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 підставою для обчислення пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітної плати є довідка про заробітну плату, одержану за дні роботи в зоні відчуження, що надається підприємством, організацією або їх правонаступником де працювала особа, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії, видана на підставі первинних документів про оплату праці за роботу в зоні відчуження та за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 року № 644 Про затвердження форми Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надала вищезазначеної довідки та копій документів, які слугували підставою для її видачі, підстав для проведення перерахунку пенсії немає (а.с.29).

Про прийняте рішення позивача було повідомлено листом від 20.12.2019 №42618/03.4-14 (а.с.28).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Призначення та виплата пенсії даній категорії осіб, до який відноситься позивач, здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) з особливостями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-ХІІ).

Згідно зі ст. 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Статтею 57 Закону № 796-XII визначено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань (ч.3 ст. 54 Закону №796-ХІІ, чинної на час виникнення спірних правовідносин).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Постанова КМУ №1210) затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок №1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ №1210 було постановлено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Позивач у поданій заяві від 17.12.2019 просить провести перерахунок її пенсії на підставі Постанови КМУ №1210, однак, такий перерахунок на виконання п.2 Постанови КМУ №1210 позивачу за матеріалами пенсійної справи ще 01.01.2012 проведено, що підтверджується розпорядженням УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі про перерахунок пенсії від 01.01.2012 (а.с.204-205,аркуш пенсійної справи 116-117).

Відповідно до п.п.1, 2 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Згідно з пп.3,4 п.3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження (п.3); менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (п.4).

Таким чином, у разі призначення пенсії із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, відмічає, що з 2012р. були зроблені перерахунки особам на підставі Постанови КМУ №1210, однак, вона отримує пенсію в заниженому розмірі, без повного врахування заробітку за час перебування в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема, без врахування премії, передбаченої п.п.3 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 №207-7 в сумі 400крб., та премії в розмірі 60% окладу згідно Положення про преміювання працівників відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195. Однак, як вже зазначено вище, на підставі матеріалів пенсійної справи, в якій містилась довідка Охтирської районної санепідемстанції від 15.09.1997 №369/01-1 (а.с.17, аркуш пенсійної справи 48) був зроблений перерахунок пенсії з 01.01.2012 відповідно до розпорядження УПФУ в м. Охтирці та Охтирському району (а.с.204-205, аркуш пенсійної справи 116-117).

Будь-яких доказів оскарження дій Охтирської районної санепідемстанції щодо не включення у довідку всіх складових заробітної плати за період роботи в зоні відчуження, позивачем надано не було. Розпорядження, яким було здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі Постанови КМУ №1210 (а.с.204-205), станом на момент розгляду справи є чинним.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, стверджує, що премія за діючими системами преміювання в 400крб. була передбачена Постановою №207-07 пп.1 п.1 Мінфін СРСР, однак, така премія в розмірі 400крб. та премія 60% від тарифного окладу згідно Постанови 207-7 не нараховувалась і не виплачувалась, так як документ по виплаті був обнародуваний пізніше. Вказує, що ці кошти не індексуються і не виплачуються, водночас повинні були бути нараховані та включені в загальну суму для обчислення пенсії.

Так, дійсно, пп.3,4 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 визначено, що Рада Міністрів СРСР та ВЦРПС вирішили виділити в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ, що беруть безпосередню участь в роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильської АЕС в розмірі 1млн. руб на місяць до повного завершення таких робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівнику за рахунок вказаних коштів, не повинен перевищувати 400руб. на місяць. Також встановлено робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, додаткову оплату праці у нічний час у розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожний час роботи у нічний час та максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (п.4 Постанови ВЦРПС Ради Міністрів СРСР від 05.06.1986 №655-195).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, у тому числі, як встановлено висновком експерта та це визнавалось і позивачем, як в позові, так і в судовому засіданні, премії у розмірі 400руб., а також у розмірі 60% за основним місцем роботи ОСОБА_1 не нараховувались та не виплачувались (а.с.17,121-122).

Як зазначено у висновку експерта з посиланням на постанову Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, кошти було вирішено виділити для заохочення робітників підприємств, організацій та установ, які безпосередньо приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не підприємствам, організаціям та установам, які по наказам своїх міністерств відряджали своїх працівників на такі роботи. Тобто, премія у розмірі не більше 400 рублів нараховувалась та виплачувалась робітникам Чорнобильської районної санітарно-епідемічної станції Київської області, в розпорядження якої була відряджена позивач з 13.06.1986 по 22.06.1986. У той же час надані на дослідження матеріали не містять відомостей щодо нарахування та виплату Чорнобильською районною санітарно-епідемічною станцією Київської області позивачці премії в розмірі не більше 400 рублів.

Премія ж у розмірі 60% виплачувалась робітникам підприємств, організацій та установ, що виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища за рахунок коштів таких підприємств. Відрядженим на такі роботи працівникам інших підприємств, організацій та установ оплата праці та преміювання проводились за основним місцем роботи за рахунок коштів підприємств, які відрядили свого працівника на такі роботи на підставі власних положень про оплату праці та Положень про преміювання, яке діяло на підприємствах. Водночас, у висновку судово-економічної експертизи експерт дійшов висновку, що матеріали справи не містять інформації щодо нарахування та виплати премії в розмірі 60% позивачці під час її роботи у відрядження за рахунок коштів Чорнобильської районної санітарно-епідемічної станції Київської області.

Позивач, будь-яких доказів, які б спростовували факт того, що їй було проведено виплату премії у розмірі 400крб. та премії у розмірі 60% тарифного окладу надано не було.

Враховуючи наведене, експертом у висновку зазначено, що для нарахування позивачу премії в розмірі 60% за основним місцем роботи та 400руб. підстави відсутні.

Проте, позивач, з посиланням на п. 6 Порядку №1201 зазначає, що відповідач самостійно повинен був включити розмір премії після проведеного розрахунку до суми обчисленого заробітку та здійснити перерахунок пенсії.

Дійсно, відповідно до п.6 Порядку №1210 в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Водночас, згідно із п.2.7, 2,10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (тут і діла в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №22-1) до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу, серед яких індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, або ж довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Схожі норми містяться в статті 15 Закону №796-XII, відповідно до якої видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами) або ж - регіональна комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках - у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

При цьому, відповідно до вказаного ж п.8 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 до заяви додаються копії особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами), колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, саме роботодавець (комісія) (а не відповідач самостійно здійснити розрахунок, як вважає позивач) має право видати довідку про розмір заробітної плати та саме відповідно до даних, що містяться у первинних документах, що виплати позивачу сум за відповідний період.

Наведені вище висновки, викладені у даному рішенні, відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 30.10.2018 у справі №369/7555/17, від 21.03.2019 у справі №367/2865/13-а, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 07.06.2018 у справі №588/818/17, від 20.12.2018 у справі №529/693/17.

Проте в матеріалах пенсійної справи відсутня довідка про заробітну плату за період приймання участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 13.06.1986 по 22.06.1986, виданою установою, з якої ОСОБА_1 була відряджена до м.Чорнобиль для проведення протиепідемічних заходів, в якій містились би відомості про нарахований розмір премії позивачу у вказаний період. В матеріалах пенсійної справи містяться лише довідки, в яких, відсутня інформація про нарахований розмір премії як у розмірі до 400рублів, так і в розмірі 60% тарифного окладу (а.с.200-203,аркуші пенсійної справи 45,48,49,58). Будь-якої іншої довідки відмінної від зазначених, виданої установою, з якої ОСОБА_1 була відряджена до м.Чорнобиль для проведення протиепідемічних заходів, або ж комісією позивачем до звернення в 2019р. також не додавалось, про що свідчить перелік документів, доданих до заяви від 17.12.2019 (а.с.207-208). Під час розгляду справи позивачем була надана копія довідки Охтирської санепідемстанції про перерахунок нарахованої заробітної плати за червень 1986р. (а.с.24), а також копії розгорнутих розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати за квітень-липень 1986р. (а.с.20-23), водночас, дані докази не були надані позивачем до заяви про перерахунок пенсії від 17.12.2019, та, зокрема, розрахункові відомості, отримані ОСОБА_1 були лише разом з супровідним листом архівного відділу виконавчого комітету Охтирської міської ради від 20.12.2019 (а.с.197), тобто вже в день прийняття оскаржуваного рішення.

Позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із розрахунку середнього заробітку для обчислення пенсії в сумі 1905руб.22коп. згідно висновку судової економічної експертизи. У той же час, як вбачається з висновку судової економічної експертизи (а.с.117-126), експерт зазначає, що в обсязі наданих документів, у разі якщо суд вважатиме за можливе при обчисленні оплати праці позивачу за роботу з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС в період 13.06.1986-22-06.1986 застосувати підвищену на 40% годинну тарифну ставку, оплата праці за цей період складатиме 780руб.82коп. та середній заробіток, із якого визначається пенсія складатиме 1905руб.22коп. (а.с.126).

При цьому, як вбачається з заяви позивача, підставою для звернення позивача за перерахунком пенсії стало не включення у заробіток розмірів премій за період 13.06.1986-22-06.1986, а не питання застосування підвищеної на 40% годинної тарифної ставки.

Водночас, надаючи оцінку висновку експерта №11863 (а.с.117-126), як встановлено судом, в тому числі з дослідженого висновку експерта, вказані розміри були обраховані не лише на підставі первинних документів, оскільки не всі документи були надані на дослідження.

Так у висновку зазначено (а.с.120,121, зворот 121), що на дослідження не надано довідки установи про встановлений позивачці посадовий оклад та доплату за категорію, не визначено при якій тривалості робочого дня та тижня оклад був встановлений, не надано Положення про преміювання працівників Охтирської районної санепідемстанції, яке діяло в установі у 1986 році, не надано графіки роботи установи, а тому для обчислення розміру збереженого середнього заробітку за основним місцем роботи (який враховується при обчислення середнього заробітку за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.123зворот), застосована інформація, що наведена у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 16.01.1998 №01-3/93-02-6 Табель робочого часу за 1986 - 1990 роки для використання в практичній роботі.

Враховуючи, що вказаний у висновку розмір середнього заробітку, з якого визначається розмір пенсій, не підтверджено у повному обсязі первинними документами саме про нараховану та сплачену заробітну плату Охтирською районною санепідемстанцією ОСОБА_1 , в тому числі щодо підвищення тарифної ставки при розрахунку оплати праці за період перебування позивача на роботах по ліквідації наслідків на ЧАЕС, суд не може брати даний висновок до уваги.

Таким чином, приймаючи до уваги, що пенсія позивачу розрахована відповідно до Порядку №1210 на підставі матеріалів пенсійної справи, а звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 17.12.2019 ОСОБА_1 не надала жодної нової довідки про заробітну плату за період в зоні відчуження, виданої роботодавцем чи комісією, відповідач приймаючи оскаржуване рішення про відмову у проведенні перерахунку діяв у відповідності до Порядку №22-1, Закону №796-XII, Порядку №1210, таке рішення відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову та вважає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, зокрема за проведення експертизи, згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення суми відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 24.06.2021.

Суддя І.Г. Шевченко