Справа № 140/5863/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5863/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., одержавши позовну заяву Волинської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2021 року Волинська обласна рада звернулася з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанови від 11 березня 2021 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн та постанови від 06 травня 2021 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн, винесених у межах виконавчого провадження №64124451.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року визнано неповажними підстави, вказані у позовній заяві Волинської обласної ради про поновлення строку звернення до суду; позовну заяву було залишено без руху на підставі положень частин першої, другої статті 169, частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, шляхом надання доказів сплати судового збору, а також подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку та надавши відповідні докази на їх підтвердження.

25 червня 2021 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено докази сплати судового збору. У заяві позивач просив поновити йому строк звернення до суду із цим позовом. В обґрунтування цієї заяви, як і в позовній заяві, позивач як на поважну причину пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу від 11 березня 2021 року та від 06 травня 2021 року у виконавчому провадженні №64124451 вказав, що неможливість своєчасного звернення до суду із цим позовом обумовлена переглядом в апеляційному порядку рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року у справі №161/13312/20, для примусового виконання якого видано виконавчий лист в частині негайного поновлення на роботі ОСОБА_1 . Висновки апеляційного суду щодо відсутності підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі та кінцеве рішення суду у справі №161/13312/20 не залежали від волевиявлення Волинської обласної ради. Позивач вважає, що до ухвалення судом апеляційної інстанції постанови у Волинської обласної ради не було можливості звернутися до суду із цим позовом, адже правові підстави звернення до суду виникли тоді, коли апеляційний суд скасував незаконне рішення, яке потягло незаконність примусового виконання виконавчого документа. Позивач вказав, що звернувся з цим адміністративним позовом у межах десятиденного строку з моменту ухвалення судом апеляційної інстанції постанови у справі №161/13312/20.

Заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позивач як сторона у виконавчому провадженні №64124451, відкритому з примусового виконання виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 23 грудня 2020 року виконавчого листа №161/13312/20 в частині допущеного до негайного виконання рішення суду про поновлення на посаді ОСОБА_1 , оскаржує постанови органу державної виконавчої служби.

Спеціальною нормою, якою встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, а саме положеннями пункту 1 частини другої статті 287 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Спірні постанови від 11 березня 2021 року та від 06 травня 2021 року позивач отримав 22 березня 2021 року та 17 травня 2021 року відповідно. Перебіг десятиденного строку на їх оскарження закінчився 01 квітня 2021 року та 27 травня 2021 року відповідно.

Позивач із цим позовом звернувся лише 11 червня 2021 року, тобто із значним пропуском десятиденного строку на оскарження обох постанов (строк пропущено більш ніж на два місяці для оскарження постанови від 11 березня 2021 року та на 14 днів для оскарження постанови від 06 травня 2021 року).

З долучених до позовної заяви документів встановлено, що позивач оскаржував рішення Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2020 року у справі №161/13312/20. Апеляційне провадження відкрито судом 12 лютого 2021 року та ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23 березня 2021 року закрито апеляційне провадження. Повторно апеляційне провадження відкрито судом лише 21 квітня 2021 року та розгляд справи судом апеляційної інстанції завершено 03 червня 2021 року.

В ухвалі судді про залишення позовної заяви без руху від 16 червня 2021 року надано оцінку доводам позивача щодо причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом та наведені ним причини визнано неповажними.

Згідно з усталеною судовою практикою поважними визнаються обставини, які виникли або тривали після закінчення встановленого строку звернення до суду, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного звернення до суду в конкретній справі. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Для оцінки поважності суд має враховувати обставини, які стали причиною пропуску процесуального строку, а також поведінку сторони, зокрема її добросовісність.

Законодавець визнав строк у десять днів достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем) порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

У цьому випадку не можна погодитися із аргументами позивача стосовно об`єктивної неможливості звернення до суду із даним позовом у зв`язку із оскарженням в апеляційному порядку рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року у справі №161/13312/20 за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної ради, Комунального підприємства Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства про визнання розпорядження про звільнення незаконним і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди. Оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу при примусовому виконанні рішення суду, допущеного до негайного виконання, не залежить від оскарження цього рішення в апеляційному порядку.

Також не можуть бути враховані для поновлення строку звернення до суду доводи позивача про те, що з даним позовом він звернувся у межах десятиденного строку з моменту ухвалення судом апеляційної інстанції постанови від 03 червня 2021 року у справі №161/13312/20. Предметом позову є постанови державного виконавця, тому їх оскарження здійснюється у десятиденний строк з моменту отримання копій цих постанов позивачем.

Наведені у заяві про усунення недоліків позовної заяви причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом фактично є тотожними тим, що були наведені позивачем у позовній заяві і оцінку яким суд надав в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, визнавши такі причини неповажними. Підстави для визнання наведених причин поважними у цьому разі відсутні.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання верховенства права, а точніше одного з його елементів - правової визначеності.

Законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першою зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений частиною другою статті 287 КАС України десятиденний строк звернення до суду з цим позовом, поважність причин пропуску вказаного строку звернення до суду позивач не довів, тому наявні підстави для застосування наслідків, визначених частиною другою статті 123, пунктом 9 частини першої статті 169 КАС України.

Керуючись частиною другою статті 123, статтями 169, 248, 287, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Волинської обласної ради про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву Волинської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк