Справа № 520/10093/21
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 липня 2021 року м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Єгупенка В.В., розглянувши в приміщенні суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради (м. Харків, вул. Різдвяна (Енгельса), 1), Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (м. Харків, вул. Чернишевська, 51) про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради та Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо відмови у перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 05 травня ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи. Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради та Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, як особі з Інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік. Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради та Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату разової грошової допомоги до 5 травня з 05.05.2020 згідно постанови КМУ №159 від 21.02.2001 однією сумою.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради (м. Харків, вул. Різдвяна (Енгельса), 1), Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (м. Харків, вул. Чернишевська, 51) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (в частині оскарження дій щодо нарахування та здійснення щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік) залишено без руху. Надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку.

25.06.2021 позивачем подано заяву, в якій він просив визнати поважними причини та поновити строк звернення до суду з позовом в частині оскарження дій щодо нарахування та здійснення щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни другої групи та постійно перебуває на лікуванні в медичних закладах, оскільки не може себе відчувати постійно здоровою людиною. Позивач проходив лікування у КНП ХОР «Обласний госпіталь ветеранів війни» з 28.09.2020 по 14.09.2020, а з 29.03.2021 по 14.04.21 проходив лікування в КНП «Міська лікарня № 3» Харківської міської ради. Позивач посилається на те, що знаходиться у групі ризику стосовно захворювання на короновірусну хворобу, йому довелося обмежувати спілкування з будь-якими особами та він постійно знаходився на домашній самоізоляції з метою запобігання інфікування на короновірусну інфекцію. Як стало відомо позивачу 06 травня 2021 року на території Харківської області скасовується «червоний» рівень епідеміологічної небезпеки, тому він дізнався, що можна звернутися до Харківського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги і од/разу туди звернувся з проханням надання професійної правничої допомоги адвокатом та 25.05.21 йому було призначено для надання допомоги адвоката, з яким вони узгодили правову позицію та склали позовну заяву, яку позивач одразу подав до суду. Крім того, позивач посилається на висновки, викладені у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.11.2020 №815/460/18. Отже, як вказує ОСОБА_1 , в травні 2021 він звернувся до відповідачів з заявою про нарахування та виплати належної йому грошової допомоги, на що отримав відповіді лише наприкінці травня 2021 року 19 та 22 числа відповідно.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд зазначає, що вирішальним для визначення строків звернення до адміністративного суду є встановлення факту, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі 826/5240/18.

Разом з цим, предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до суду із адміністративним позовом 09.06.2021 року та оспорює бездіяльність відповідача щодо невиплати йому грошової допомоги до 05 травня за 2020 ріку розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум, спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись при отриманні щорічної допомоги за відповідний рік.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 17-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тобто, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги за 2020 рік і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом в частині виплати за 2020 рік слід обраховувати з 30 вересня 2020 року. При цьому, строки звернення щодо виплати отримали разової грошової допомоги до 5 травня за 2018 рік вплинули 30 вересня 2018 року, за 2019 рік - 30 вересня 2019 року.

Вказаний висновок відповідає позиції Другого апеляційного адміністративного суду, викладеній у постановах від 05.04.2021 року у справі №520/18905/2020, від 29.03.2021 року у справі №520/18586/2020.

Аналогічну правову позицію щодо обрахунку строку звернення до суду висловлено Верховним Судом у постанові від 10.05.20218 у справі № 389/1042/17.

Посилання позивача на те, що відлік строку звернення до суду слід обраховувати з моменту отримання відповіді на заяву про нарахування та виплати належної йому разової грошової допомоги, подану у травні 2021 року, суд вважає безпідставним, оскільки вказане не передбачено на законодавчому рівні.

Окрім цього, у відповідності до п.3 Прикінцевих положень КАС України (в чинній редакції), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно з приписами п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17.07.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

З огляду на викладене, посилання позивача на те, що впровадження карантину вплинуло на можливість своєчасного звернення до суду з даним адміністративним позовом, є необґрунтованим, оскільки законодавцем було поновлено перебіг процесуальних строків під час дії карантину.

З матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо перерахунку позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2020 рік.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу повинна була бути виплачена разова грошова допомога відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, дана виплата була виплачена, на думку позивача, в неналежному розмірі. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були, чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суд зазначає, що право у позивача на звернення до суду з адміністративним позовом щодо отримання допомоги до 5 травня за 2020 рік виникло у відповідний рік виплати допомоги, проте адміністративний позов поданий до суду лише 09.06.2021 року.

Суд враховує, що разова грошова допомога до 5 травня є щорічною виплатою, а тому позивач був обізнаний про порушення своїх прав, внаслідок неотримання такої допомоги у відповідному розмірі у 2020 році.

Таким чином, звернення позивача до суду 09.06.2021 стосовно виплат грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, безумовно, було здійснено з пропуском визначеного КАС України строку звернення до суду.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України, сформульованою у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 про перерахунок та виплату заборгованості з державної пенсії, тобто, у категорії подібних адміністративних справ щодо обчислення, призначення, перерахунку соціальних виплат. У п. 43 зазначеної постанови Суд дійшов висновку, що: «для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів».

У відповідності до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які належні і беззаперечні докази на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку для звернення до суду із даними позовними вимогами та неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява позивача про поновлення стоку звернення до адміністративного суду є необґрунтованою, підстав для її задоволення не вбачається.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, також, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому, числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії , справа Девеер проти Бельгії).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Доводи заяви позивача про відсутність строкового обмеження стосовно виплати соціальних пільг у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку з вини відповідного суб`єкта владних повноважень з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №815/460/18 від 24.11.2020 року, суд вважає безпідставними, оскільки предметом спору у вказаній справі є пенсійне забезпечення, а не виплата разової грошової допомоги, яка є предметом спору по суті цієї справи.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином позовна заява в частині позовних вимог щодо виплати позивачу грошової допомоги до 05 травня за 2020 роки у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум підлягає поверненню.

Згідно з положеннями ч.5, 6, 8 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 123, 169, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради (м. Харків, вул. Різдвяна (Енгельса), 1), Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (м. Харків, вул. Чернишевська, 51) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (в частині оскарження дій щодо нарахування та здійснення щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік) - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Єгупенко