Справа № 200/9754/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
"01" липня 2021 р. справа №200/9754/20-а
Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гайдара А.В., Міронової Г.М.,
розглянув у порядку письмового провадження заяву адвоката Травянка Олександра Івановича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №200/9754/20-а (головуючий І інстанції Лазарєв В.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, для здійснення обчислення та перерахунку позивачу з 1 квітня 2019 року основного розміру його пенсії;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, для здійснення обчислення та перерахунку позивачу з 01 квітня 2019 року основного розміру його пенсії;
-стягнути на користь позивача судові витрати по справі та витрати на правову допомогу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3750 гривень.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року апеляційну скаргу Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №200/9754/20-а залишено без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №200/9754/20-а залишено без змін.

25 травня 2021 року на адресу Першого апеляційного адміністративного суду від представника позивача адвоката Травянка Олександра Івановича надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі, в якій заявник просить стягнути з Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5400 грн.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 року не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем за підготовку адвокатом відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 01 липня 2021 року у порядку письмового провадження.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду заяви повідомлялись судом належним чином.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як свідчать матеріали справи постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року апеляційну скаргу Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №200/9754/20-а залишено без задоволення.

В матеріалах справи, на час прийняття судом апеляційної інстанції вищезазначеної постанови, була наявна заява представника позивача про стягнення на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5400 грн з наданими на підтвердження цих витрат документів, які позивач надавав до суду апеляційної інстанції до прийняття рішення (а.с. 103-124)

Між тим, апеляційним судом при прийнятті постанови не вирішено питання судових витрат по справі, до яких відносяться витрати на професійну допомогу.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5400 грн, суд зазначає наступне.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно із ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні копія договору про надання правової (правничої) допомоги з додатком №3, оригінал адвокатського ордеру, копія квитанції про сплату правничих послуг, копія акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність, докази направлення відзиву та доданих до нього документів стороні по справі.

Згідно акту прийму-передачі правової (правничої) допомоги №2 від 24.03.2021 з калькуляцією погодинних витрат Адвокатського бюро «Олександра Травянка» згідно Договору №086/20 від 07.09.2020 року про надання правничої допомоги адвокатом Травяноком О.І. були надані позивачу наступні послуги:

правовий аналіз апеляційної скарги відповідача на предмет обґрунтування та відповідність нормам матеріального та процесуального права; консультація позивача відносно характеру спірних правовідносин, вартість - 1000 грн;

підготовка до написання відзиву на апеляційну скаргу: аналіз та підбір судового практики, правових позицій Верховного Суду, практики Європейського Суду з прав людини по схожих правовідносинах. Написання та подача відзиву на апеляційну скаргу до суду, відповідачам з копіями доданих до відзиву документів, вартість 4000 грн;

інші витрати (направлення листів Укрпоштою, канцелярія, копіювання документів), вартість 400 грн.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зауважує, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 за № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Боттацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку стосовно зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

Щодо вартості правового аналізу апеляційної скарги відповідача та підготовки до написання відзиву на апеляційну скаргу, суд зазначає, що предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує складних правових досліджень (загалом судова практика у аналогічних спорах є сталою), вивчення обсягу фактичних даних та аналізу первинних документів, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним, тому суд, виходячи з принципу пропорційності, вважає за доцільне зменшення вказаних витрат до 1000 грн.

Інші витрати (направлення листів Укрпоштою, канцелярія, копіювання документів) матеріалами справи не підтверджені, тому відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в якій визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, не можуть бути компенсовані за рахунок відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 252, 308, 311, 321, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Травянка Олександра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №200/9754/20-а задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття 01 липня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 01 липня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Г.М. Міронова