Справа № 344/14033/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 344/14033/20 пров. № А/857/9553/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року у справі № 344/14033/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,

суддя в 1-й інстанції Пастернак І.А.,

час ухвалення рішення 14.04.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 15.04.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2020 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області звернувся з позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, яким просить суд визнати дії працівників поліції щодо тимчасового затримання його транспортного засобу у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП протиправними, зобов`язати повернути автомобіль марки MERCEDEC-BENC, д.н.з. НОМЕР_1 безоплатно та стягнути моральну шкоду в рзмірі 100000 грн та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.04.2020 року приблизно о 21 годині, керуючи транспортним засобом марки МЕRСЕDES-ВЕNZ, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції. Причиною зупинки було «недостатність освітлення номерного знака» та підозра на те, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Позивач заперечив таке твердження, запропонував скласти протокол та поїхати на освідчення в медичний заклад, позаяк не відмовляється від його проходження. Проте працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, викликали автомобіль-евакуатор та інших працівників патрульної поліції, які застосували до позивача сльозогінний газ, фізичну силу і доставили його у Івано-Франківський міський відділ поліції, що розташований на вул. Бельведерській, 32. де старший сержант поліції ОСОБА_2 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 177375 за ст. 185 КУпАП. Незаконні дії працівників поліції він оскаржив до відповідача. При цьому вимагав повернути незаконно вилучений транспортний засіб. Відповідач розглянув звернення і надав відповідь від 12.05.2020, що його від керування транспортним засобом відсторонено відповідно до ст. 266 КУпАП; транспортний засіб евакуйовано та доставлено автомобілем-евакуатором на спеціальний майданчик відповідно до вимог ч.1 ст. 265-2 КУпАП; копії матеріалів не надавалися у зв`язку з побоюванням, що ОСОБА_1 може їх знищити; спецзасоби та фізична сила не застосовувалися; транспортний засіб евакуйовано, оскільки, суттєво перешкоджав дорожньому руху. Такими діями відповідача порушуються його права на користування належним йому транспортним засобом. Моральна шкода з врахуванням вимог розумності і справедливості, яка повинна одноразово бути відшкодована відповідачем, оцінюється позивачем в 100 000 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року у справі № 344/14033/20 позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції безоплатно повернути ОСОБА_3 транспортний засіб марки МЕRСЕDES-ВЕNZ, д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень та 840,80 грн. судового збору.

В решті вимог позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач та відповідач 1, подавши на нього апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції встановивши протиправність дій відповідача щодо незаконного утримання його транспортного засобу, дослідивши, що таке утримання триває вже більше року, дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року у справі № 344/14033/20 в частині відмови в стягненні моральної шкоди і ухвалити в цій частині нове, яким стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції зазначає, що вказана справа підлягає розгляду окружному адміністративному суду. Крім того, звертає увагу, що Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області не виступає суб`єктом утримання транспортного засобу позивача, а підприємство, яке здійснює діяльність, пов`язану з транспортуванням та зберіганням транспортного засобу, а тому є неналежним відповідачем у даній справі. Апелянт також не погоджується з вимогами щодо стягнення моральної шкоди, вважає, що позивач не довів та не надав достатніх доказів щодо заподіяння йому працівниками поліції моральної шкоди.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року у справі № 344/14033/20 та у задоволенні позову відмовити повністю. Також, просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач та третя особа, в судове засідання не надіслали своїх представників, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності належним чином повідомлених учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, представника позивача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що вони підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно тимчасово затримав транспортний засіб у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з поміщенням на зберігання, проте після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу позивач 14.04.2020 звернувшись за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу мав право на отримання власного авто. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. Провадження в справі відносно позивача за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, відповідно особа звільняється від сплати штрафу і відповідно з позивача не може стягуватися плата за послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Відтак , станом на день винесення рішення транспортний засіб позивача безпідставно утримується відповідачем.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягаєють задоволенню частково з таких мотивів.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.04.2020 о 22.00 год. було здійснено огляд та тимчасове затримання т/з МЕRСЕDES-ВЕNZ, д.н.з. НОМЕР_1 для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку м. Івано-Франківськ вул. Січинського 5/3. Огляд та тимчасове затримання т/з здійснено у зв`язку з ст.ст. 130 та 265 КУпАП (а.с.12).

14.04.2020 позивач звернувся із скаргою до УПП в Івано-Франківській області Департаменту ПП НПУ на неправомірні дії працівників поліції та повернення належного йому т/з (а.с.13).

12.05.2020 позивач отримав відповідь відповідно до якої повідомлено, що факти наведені скаржником у скарзі щодо неправомірних дій працівників поліції та неповернення транспортного засобу не знайшли свого об`єктивного підтвердження. Підставою ж затримання транспортного засобу позивача вказано ст.130 КУпАП (а.с.14-18).

Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 03.06.2020 (№ 344/5259/20) провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.10,11).

Згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11.08.2020 (№344/5201/20) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.19-22).

Постанова інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Грицишина Михайла Ярославовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП № 4993 від 13.04.2020 оскаржена до Івано- Франківського міського суду в порядку адміністративного судочинства (справа № 344/5588/20).

Вважаючи дії відповідача щодо тримання його автомобіля протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 3 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На відміну від адміністративної юрисдикції, як компетенції адміністративних судів щодо розгляду справ у публічно-правових спорах, підсудність відповідно до КАС України - це розмежування повноважень адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції. Під підсудністю можливо також розуміти коло адміністративних справ, вирішення яких віднесено до компетенції певного адміністративного суду.

Визначити підсудність означає встановити, який суд і якої ланки згідно з законом повинен здійснювати судочинство в тій чи іншій справі у підвідомчих йому провадженнях.

Виходячи з аналізу глави 2 розділу І КАС України, під підсудністю розуміється сукупність предметної (статті 20, 21), інстанційної (стаття 22), територіальної (стаття 25) юрисдикції адміністративних судів.

За правилами предметної підсудності визначається, який суд (якої ланки) має розглядати адміністративну справу у першій інстанції: місцевий загальний суд, як адміністративний суд або окружний адміністративний суд.

Частиною першою статті 20 КАС України визначено виключний перелік категорій справ які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років».

Частиною другою статті 20 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Також, згідно із частинами першою, третьою статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду, як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Виходячи з наведених правових норм, дана справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди предметно не віднесена до юрисдикції місцевих загальних судів як адміністративних, а віднесена до підсудності окружних адміністративних судів.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення порушив норми процесуального права, що регулюють питання підсудності адміністративних справ, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25 28 цього Кодексу.

Відтак, не розглядаючи вимог по суті спору, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково вимоги апеляційних скарг в частині скасування рішення суду першої інстанції, а адміністративну справу направити до Івано-Франківського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, 310, 313, 315, 318, 321, 322, 325, 328, 329КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року у справі № 344/14033/20 скасувати, а справу направити для розгляду за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. Б. Хобор
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 30.06.2021