Справа № 500/456/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/456/21 пров. № А/857/8018/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.;

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року, прийняте суддею Мартиць О. І., в м. Тернопіль, за правилами спрощеного позовного провадження, у справі № 500/456/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом № 122-32/С-02/8-1900/21 від 15 січня 2021 року щодо не зарахування до страхового стажу період роботи на Червонському цукровому комбінаті з 05.09.1977 по 14.11.1978 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати йому до страхового стажу період роботи на Червонському цукровому комбінаті з 05.09.1977 по 14.11.1978 і здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 13.03.2019.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що є працюючим пенсіонером, який перебуває на обліку ГУ ПФ України в Тернопільській області. 13.03.2019 та 05.01.2021 звертався до відповідача для перерахунку пенсії з більшого стажу, подавши необхідні документи. Однак, відповідач своїм рішенням, оформленим листом № 122-32/С-02/8-1900/21 від 15.01.2021, посилаючись на відсутність на титульній сторінці трудової книжки позивача НОМЕР_1 печатки підприємства, на якому вона вперше була заповнена, прийшов до висновку, що дана трудова книжка не може бути підставою для підтвердження страхового стажу при призначенні пенсії. Відтак, період роботи на Червонському цукровому комбінаті з 05.09.1977 по 14.11.1978 не зараховано до страхового стажу позивача, що слугувало підставою його звернення до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом № 122-32/С-02/8-1900/21 від 15 січня 2021 року щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на Червонському цукровому комбінаті з 05.09.1977 по 14.11.1978.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи на Червонському цукровому комбінаті з 05.09.1977 по 14.11.1978, та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з 13.03.2019.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_2 відсутня печатка підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка, тому дана трудова книжка не може бути підставою для підтвердження страхового стажу при призначенні пенсії.

Крім того, у матеріалах пенсійної справи позивача відсутні підтверджуючі документи про період роботи з 05.09.1977 по 14.11.1978 на Червонському цукровому комбінаті, тому спірний період не зарахований до страхового стажу позивача.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволені позову відмовити повністю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

На підставі поданої заяви від 13.03.2019 про призначення пенсії за віком, розмір пенсії позивача обчислено із середньомісячного заробітку за період роботи з 01.01.1986 по 31.12.1990 та згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 28.02.2019, при страховому стажі 32 роки 03 місяці 24 дні (враховано по 28.02.2019).

15.01.2021 відповідач у відповідь на звернення позивача листом №122-32/С-02/8-1900/21 повідомив, що на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_2 відсутня печатка підприємства на якому вперше заповнювалася трудова книжка, тому дана трудова книжка не може бути підставою для підтвердження страхового стажу при призначенні пенсії.

У матеріалах пенсійної справи позивача відсутні підтверджуючі документи про період роботи з 05.09.1977 по 14.11.1978 на Червонському цукровому комбінаті, тому зазначений період не зарахований до страхового стажу.

Вважаючи зазначене рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 122-32/С-02/8-1900/21 від 15.01.2021 щодо не зарахування до страхового стажу період роботи на Червонському цукровому комбінаті з 05.09.1977 по 14.11.1978 протиправним, позивач звернувся з даним позов до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах, а, відтак, враховуючи те, що у трудовій книжці позивача у відомостях про роботу записи виконані у відповідності до вимог Інструкції № 58, спірний період підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі, Закон № 1058) визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до абзацу першого частини другої ст. 24 Закону України № 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Положеннями статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів пункту 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Матеріалами справи підтверджується, що робота позивача у період з 05.09.1977 по 14.11.1978 на Червонському цукровому комбінаті підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , однак такий не зарахований відповідачем, оскільки на титульній сторінці зазначеної трудової книжки відсутня печатка підприємства на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктами 2.2 - 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція № 58) передбачено що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.6 Інструкції № 58).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами відповідача стосовно відсутності печатки підприємства у трудовій книжці позивача, як підстави для незарахування спірного періоду, оскільки законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок працівників на уповноваженого працівника підприємства, вина позивача у неналежному заповненні його трудової книжки відсутня, а судом не встановлено недостовірності або інших ознак юридичної дефектності цієї трудової книжки, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі і зазначена обставина не може позбавити позивача конституційного права на соціальний захист та вирішення питання призначення пенсії.

Крім цього, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Однак, пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а, від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 23.04.2019 у справі № 593/1452/16-а.

Відтак, аналізуючи вищенаведені правові норми, численну практику касаційного суду щодо даної категорії справ та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову повністю.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі № 500/456/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула