Справа № 200/5522/21
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

01 липня 2021 р. Справа №200/5522/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі судового засідання: Нікіфорофої В. В.,

за участю:

представника позивача Сокольської О. О.,

представника відповідача Вовченка С. П.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) клопотання представника Головного управління ДПС у Донецькій області про залишення позовної зави без розгляду та заяву представника Державного підприємства «Шахта ім. М. С. Сургая» про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Шахта ім. М. С. Сургая» (місцезнаходження: 85670, Донецька область, м. Вугледар) до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, будинок 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Державного підприємства «Шахта ім. М. С. Сургая» до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 10.06.2019 року № .

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, повідомлено учасників справи, що проведення підготовчого засідання у справі відбудеться 25 травня 2021 року.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

11 червня 2021 року представником відповідача надано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду обґрунтоване тим, що за даними ДПС України позивачем була направлена скарга на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 10.06.2019 року № , за результатами розгляду якої ДФС України було винесене рішення про результати розгляду скарги від 22.08.2019 року. Даним рішенням податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019 року № було залишено без змін, а скаргу ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» без задоволення. Зазначене рішення було отримано позивачем 28.08.2019 року, про що свідчить скріншот АІС «Податковий блок». Отже, саме з цього часу почався перебіг строку звернення до суду з відповідним позовом. Також відповідач зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду лише 30.04.2021 року, тобто більш ніж через півтора роки з моменту спливу строку звернення до суду.

У той же час, Верховний Суд в постанові від 16.12.2020 року по справі №520/392/20 зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом. Крім того Верховний Суд зазначає, що під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права незалежно від того, чи перераховані всі постанови Верховного Суду в яких викладено правову позицію, від якої відступила судова палата у справі № 500/2486/19. Водночас Верховний Суд на виконання частини другої статті 356 КАС України, здійснив у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19 вказівку про те, як саме повинна застосовуватись норма права, із застосуванням якої не погодилась судова палата.

Отже, Верховний Суд зазначив, що заміна підходів щодо питання тривалості строку звернення до суду в податкових спорах після використання процедури адміністративного оскарження відбулася саме з ухваленням Верховним Судом постанови від 11.10.2019 року у справі № 640/20468/19 де було рішення контролюючого органу, яке не пов`язане з визначенням грошових зобов`язань. Також зазначено, що у справі № 500/2486/19 Верховний Суд формулює висновок у розвиток і уточнення зазначеного підходу при оскарженні податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань. Проте заміна підходів до правозастосування в таких правовідносинах не була непередбачуваною. З огляду на викладене, відповідач просить позовну заяву Державного підприємства «Шахта ім. М. С. Сургая» до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без розгляду.

18 червня 2021 року позивачем до суду надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду зазначивши, що ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» скористалось правом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019 року. ДФС України було прийнято рішення про результати розгляду скарги від 22.08.2019 року, яким податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2019 року було залишено без змін, а скарга державного підприємства без задоволення. ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» отримало вищевказане рішення ДФС України. Беручи до уваги, що адміністративний позов ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» був поданий 30 квітня 2021 року, позивачем було пропущено строк на судове оскарження податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019 року, встановлений п. 56.19 ст. 56 ПК України. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Відповідно до п. 56. 19 ст. 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56. 17 цієї статті.

Також позивачем зазначено, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду прийняв постанову від 26 листопада 2020 року у справі 500/2486/19, в якій зазначив, що строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання встановлений безпосередньо пунктом 56.19 ст. 56 ПК України і становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті. Як наслідок, Верховний Суд зазначив, що колізія між нормами пунктів 56.18 і 56.19 ст. 56 Податкового Кодексу України відсутня.

Отже, з урахуванням наведеного Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення та сформулював правовий висновок, відповідно до якого норма п. 56.18 ст. 56 Податкового Кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми п. 56.19 ст. 56 ПК України.

Крім того, позивач зазначив, що Верховним Судом у постанові від 26.11.2020 року у справі № 500/2486/19 також було визначено, що задля дотримання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротких строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики. З урахуванням викладеного позивач просить поновити строк звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно з пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилась процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Отже, пункт 56.19 статті 56 Податкового кодексу України встановлює місячний строк для оскарження податкових повідомлень-рішень, який, за змістом цієї норми, починає перебіг із дня, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Таким чином, положення статті 122 КАС України та статті 56 Податкового кодексу України відокремлюють три види строку звернення платника податку до суду з адміністративним позовом, а саме: строк звернення до суду безпосередньо після отримання рішення контролюючого органу без застосування процедури адміністративного оскарження, строк звернення до суду після закінчення процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу, а також загальний строк звернення до адміністративного суду.

При цьому, суд вважає, що колізія виникла саме між положеннями частини четвертої статті 122 КАС України та пунктом 56.19 Податкового кодексу України, які визначають строк для оскарження в суді рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у разі попереднього використання досудового порядку вирішення спору, проте встановлюють різну тривалість скорочених строків оскарження.

Положеннями податкового законодавства закріплено правило вирішення сумнівів на користь платника податків, яке покликано забезпечувати реалізацію однієї з ознак верховенства права - правової визначеності, а саме: можливість платника податків чітко розуміти та передбачати правові наслідки вчинюваних дій має фундаментальне значення для правильності його застосування.

На законодавчому рівні таке правило закріплено у підпункті 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, відповідно до якого податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, як презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу. Вказане вище правило також зазначено в пункті 56.21 статті 56 Податкового кодексу України.

Про можливість застосування особою інших строків для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів свідчать також положення частини третьої статті 122 КАС України, яка визначає строки звернення до адміністративного суду.

Таким чином, за відсутності в законодавстві необхідної чіткості та точності, які б виключали можливість різного тлумачення такого важливого питання як строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження, платник податків повинен мати обґрунтовані сподівання, що у даному випадку такий строк становить три місяці з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, оскільки такий строк є більш сприятливим для платника податків та відповідає сталому правозастосуванню й офіційній політиці державних органів.

Згідно огляду Верховним судом України судової практики Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, а саме, постанови від 26.11.2020 року у справі № 500/2486/19 про строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження, зазначено наступне.

Строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури такого адміністративного оскарження.

Правовий висновок Верховного Суду за результатами розгляду зазначеної адміністративної справи полягає в такому. Більш скорочені строки звернення до суду в разі попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язані з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Разом з тим, задля дотримання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, суд вважає, що зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротких строків звернення до суду, може розглядатися як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

При цьому, у остаточному рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України" Європейський суд дійшов висновку про порушення прав заявника, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, зокрема, у зв`язку з тим, що національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Крім цього, Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права від 04.04.2011 № 512/2009 зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відмову в задоволені клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та поновити позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Керуючись ст.ст. 5, 44, 47, 53, 122, 160, 161, 205, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про залишення без розгляду позовної заяви Державного підприємства «Шахта ім. М. С. Сургая» до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Клопотання Державного підприємства «Шахта ім. М. С. Сургая» про поновлення строку звернення до суду із позовом у справі № 200/5522/21 задовольнити.

Поновити Державному підприємству «Шахта ім. М. С. Сургая» строк звернення до суду з адміністративним позовом у справі № 200/5522/21.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя А.Б. Христофоров