Справа № 200/11694/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року справа №200/11694/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,

за участю секретаря судового засідання Харечко О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Баранаєвої А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року по справі №200/11694/20-а (суддя 1-ї інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними актів розслідування нещасного випадку, встановлення факту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними Акт розслідування нещасного випадку форми НТ №12лк від 31.08.20 р. та Акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 31.08.20 р.;

-встановити факт, що нещасний випадок від 23.06.1998 р., який стався з ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаний із виконанням службових обов`язків;

-зобов`язати Головне управління МВС України в Донецькій області скласти Акти розслідування про нещасний випадок за формами Н-1 та Н-5 із зазначенням, що нещасний випадок стався в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків та взяти зазначений випадок на облік.

В обґрунтування позову зазначив, що судовим рішенням зобов`язано відповідача провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався з позивачем під час виконання службових обов`язків 23.06.1998 р.

Нещасний випадок стався при виконанні позивачем службових обов`язків 23.06.1998 р., коли він перебував на посаді оперуповноваженого ВКР Червоногвардійського РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області, в зв`язку із чим відповідач повинен був скласти акти розслідування про нещасний випадок за формами Н-1 та Н-5 із зазначенням в них, що нещасний випадок стався в період проходження служби.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначив, що розслідування та складання актів розслідування про нещасний випадок за формами Н-1 та Н-5 є виключною компетенцією Комісії з розслідування нещасного випадку.

Крім того, позивач не звертався до військово-лікарської комісії, він лише став на облік для медичного обслуговування у лікарні як пенсіонер МВС.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції помилково зазначив про неможливість встановити конкретний час отримання тілесного ушкодження та звернення за медичної допомогою через декілька днів. Факт нещасного випадку, що трапився з позивачем 23.06.1998 року при виконанні службових обов`язків встановлений, не заперечується відповідачем, тому це є отримання тілесних ушкоджень при виконанні службових обов`язків і повинні бути складені акти форми Н-1 та Н-5, що визначають нещасний випадок пов`язаним із виконанням службових обов`язків.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт отримання позивачем тілесних ушкоджень при виконанні службових обов`язків, що не потребує доказування.

Суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив та надав оцінку доказам, зокрема, листу від 12.03.2021 року, не дослідив зміст оскаржуваних актів №12лк за формою НТ та акту Н-5.

Суд не провів судових дебатів, що є процесуальним порушенням.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року, яке набрало законної сили 05.05.2020 року, визнано протиправною відмову Головного управління МВС у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 підчас виконання службових обов`язків 23.06.1998 року. Зобов`язано Головне управління МВС у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків 23.06.1998 року (а.с.10-13 том 1)

На виконання рішення суду у справі №200/6313/19-а відповідачем прийнято наказ №2лк від 15.05.20 р. «Про створення комісії з розслідування нещасного випадку, що стався у 1998 р. з ОСОБА_1 », яка повинна розслідувати нещасний випадок та доповісти про результати відповідачу (а.с.14 том 1)

31.08.20 року комісією складено Акт №12лк про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався за адресою: АДРЕСА_1 , висновком якого визначено про недотримання ОСОБА_1 правил особистої безпеки, що виразилася у зниженні пильності та не здійсненні контролю за агресивно налаштованим правопорушником, недотриманні вимог ст. 15-1 ЗУ «Про міліцію», недостатніх навичках володіння прийомами рукопашного бою (а.с.15-21 том 1)

Також 31.08.20 року комісією складено Акт за формою Н-5 розслідування нещасного випадку, що стався 23.06.1998 р., висновок якого свідчить, що нещасний випадок з оперуповноваженим ВКР Ч-Гвардійського РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 , внаслідок якого він отримав компресійний перелом CIV хребта з пошкодженням диска і міжсуглобного зчленування, стався у період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Керуючись п.3.11 розділу 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом №1346 від 27.12.02 р., комісією вирішено у відношенні ОСОБА_1 скласти акт за формою НТ. (а.с.22-29 том 1)

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що підставою для неможливості складання акту за формою Н-1 відносно позивача є неможливість на підставі зібраних документів визначити час, місце події, причини та наслідки нещасного випадку. Отже, відсутні підстави для задоволення позову.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ (далі - Закон № 2694-ХІІ).

Згідно статті 1 Закону № 2694-ХІІ охорони праці - як системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

На підставі статті 14 Закону № 2694-ХІІ, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 22 Закону № 2694-ХІІ роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

У розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404; далі - Порядок № 1346).

Згідно пункту 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 2.2. Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

На підставі пункту 2.4. Порядку № 1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ (додаток 2).

Відповідно до пункту 3.8. Порядку № 1346 положення комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Відповідно до пункту 3.9 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час, зокрема :

- припинення або запобігання злочинам або правопорушенням;(….)

- виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили;(…)

Пунктом 3.11 Порядку № 1346 передбачено, що комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

- за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11;

унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури;

унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Аналіз наведених положень Порядку № 1346 доводить, що у разі настання нещасного випадку, що трапився при виконанні службових обов`язків під час припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили, то такий нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 11.12.2019 року у справі №569/13306/16-а.

Матеріали справи, зокрема, висновки службового розслідування за фактом отримання травми о/у ВКР Ч-Гвардійського РВ МГУ ОСОБА_1 (а.с.31-32 том 1), акт про обставини отримання поранення, контузії, травми, каліцтва (а.с.30 том 1) свідчать про наступне.

23 червня 1998 року у 8.00 годин позивач за вказівкою за. Начальника Червоногвардійського РВ майора міліції ОСОБА_2 , виїхав в АДРЕСА_2 , де за інформацією переховувався підозрюваний у скоєнні тяжкого злочину ОСОБА_3 при затриманні ОСОБА_4 останній надав фізичний опір, в наслідок чого позивач отримав травму компресійний перелом 4 хребету шийного відділу.

Ці обставини також підтвердив опитаний ОСОБА_5 (а.с.122-124 том 1)

Тобто, в період проходження служби в ОВС України на посаді оперуповноваженого ВКР Червоногвардійського РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з боротьбою зі злочинністю, позивач отримав тілесні ушкодження «компресійний перелом СІV хребта з ушкодженням диска і між суглобного зчленування».

Висновком службового розслідування від 12.10.1998 встановлено, що 23.06.1998 позивачем отримана травма при виконанні службових обов`язків.

За наслідками проведення службового розслідування акти встановленої форми не складалися.

На підставі рапорту позивача від 28.11.2003 повторно проведено службове розслідування за фактом отримання ним тілесних ушкоджень. За результатами розслідування 15.12.2003 складено висновок та встановлено, що позивачем отримані тілесні ушкодження 23.06.1998 при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із боротьбою зі злочинністю.

Однак, акти за формами Н-1 та Н-5 також складено не було.

У висновку службового розслідування від 15.12.2003 зазначено, що в день отримання травми позивач звернувся до лікарні № 5, а в довідці хірурга від 29.06.1998 зазначено, що 27.06.1998 позивач звернувся до лікарні № 1 та був направлений до нейрохірурга. Попередній діагноз встановлений - ушиб (компресійний перелом С-ІІІ).

Вищезазначені обставини отримання позивачем травми під час виконання службових обов`язків також встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року у справі №200/6313/19-а, яке набрало законної сили 05.05.2020 року.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що нещасний випадок 23 червня 1998 року з ОСОБА_1 , трапився при виконанні службових обов`язків, оскільки він стався в період проходження служби під час виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні документами.

Суд зазначає, що жодних доводів, які спростовували вищевказане відповідач не навів, не спростував належними доказами обставин того, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався під час несення служби та за виконання своїх службових обов`язків.

При цьому, під час проведення службових розслідувань від 12.10.1998, від 28.11.2003 років за фактом отримання позивачем тілесних ушкоджень не встановлено порушень позивачем службової (трудової) дисципліни.

Відповідачем не зазначено про наявність підстав, передбачених пунктом 3.11 Порядку № 1346, які б дали можливість стверджувати, що нещасний випадок, який досліджується в межах даної справи, не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Є безпідставним висновок відповідача, що ОСОБА_1 недотримано правил особистої безпеки, що виразилася у зниженні пильності та не здійсненні контролю за агресивно налаштованим правопорушником, недостатніх навичках володіння прийомами рукопашного бою, оскільки відповідач, заперечуючи наявність доказів на підтвердження отримання позивачем тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків, сам не надав жодного доказу на підтвердження своїх висновків стосовно недотримання позивачем правил особистої небезпеки. Таких висновків надані суду документи не містять, тому такий висновок відповідача, без підтвердження належними доказами, є припущенням, тому до уваги судом не приймається.

Суд не приймає доводи відповідача, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки відсутні дані про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_6 та притягнення його до відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , оскільки відсутність такої інформації не є підставою вважати, що ОСОБА_1 здійснював затримання злочинця поза межами виконання своїх службових обов`язків.

Аналіз встановлених обставин справи дає підстави для висновку, що акт форми НТ №12лк від 31 серпня 2020 року та акт форми Н-5 від 31 серпня 2020 року розслідування нещасного випадку, який відбувся 26 липня 2015 року в частині визнання нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 , прийняті з порушенням приписів Порядку № 1346, та без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, а тому вони мають бути скасовані з прийняттям нового акту про встановлення факту нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 у період проходження служби пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Є безпідставними доводи позивача щодо непроведення судом першої інстанції судових дебатів у справі, оскільки ці доводи спростовуються технічним записом та протоколом судового засіданні від 23.03.2021 року.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 2102,30 грн (а.с.52 том 1, , а.с.23 том 2), який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року по справі №200/11694/20-а задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року по справі №200/11694/20-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними актів розслідування нещасного випадку, встановлення факту задовольнити.

Встановити факт, що нещасний випадок, який стався 23 червня 1998 року з ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , оперуповноваженим ВКР Червоногвардійського РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області, старшим лейтенантом міліції, - стався у період проходження служби, пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Визнати протиправним та скасувати Акт розслідування нещасного випадку від 31 серпня 2020 року за формою Н-5, що стався 23 червня 1998 року з ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати Акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 31 серпня 2020 року №12лк за формою НТ, який стався 23 червня 1998 року з ОСОБА_1 у період проходження служби.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області скласти Акт спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н -5, який стався 23 червня 1998 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області за наслідками нещасного випадку, який стався 23 червня 1998 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, скласти Акт про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків за формою Н -1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по справі у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 30 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 01 липня 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному статтею 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 липня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар