Справа № 320/6475/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

29 червня 2021 року справа № 320/6475/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) з позовом до Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника відділу - начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби впс "Бориспіль" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Катерини Остимчук, про заборону громадянину Азербайджану ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.08.2013, в`їзд в Україну строком на 5 (п`ять) років.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивачу потрібно надати офіційний нотаріально посвідчений переклад на українську мову паспортного документу громадянина Азербайджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

16.06.2021 через канцелярію суду від представника позивача адвоката Книшова І.Г. надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову від 14.05.2021, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Постанови в.о. заступника начальника відділу - начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби впс "Бориспіль" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Катерини Остимчук, про заборону громадянину Азербайджану ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.08.2013, в`їзд в Україну строком на 5 (п`ять) років, до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

У результаті автоматизованого розподілу вказана заява була передана для розгляду судді Кушновій А.О.

Відповідно до ч.1-3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема зупинення дії індивідуального акта. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

З матеріалів, доданих до позовної заяви вбачається, що постановою в.о. заступника начальника відділу - начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби впс "Бориспіль" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Катерини Остимчук, заборонено громадянину Азербайджану ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.08.2013, в`їзд в Україну строком на 5 (п`ять) років.

Підставою прийняття вказаної постанови слугувало рішення Тернопільського РВ УДМСУ в Тернопільській області від 19.11.2019 про примусове повернення громадянина Азербайджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з терміном виконання до 17.12.2019 відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців".

Не погодившись з постановою в.о. заступника начальника відділу - начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби впс "Бориспіль" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Катерини Остимчук, про заборону громадянину Азербайджану ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) в`їзду в Україну строком на 5 (п`ять) років, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.

У заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що оскаржуваною постановою позивачу заборонено в`їзд на територію України, що фактично позбавляє його прав скористатись своїми правами учасника справи, які передбачені ч. 3 ст.44 КАС України, невжиття заходів по забезпеченню позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови може істотно унеможливити ефективний захист позивачем його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду. І навпаки, вжиття своєчасних заходів по забезпеченню позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови надасть позивачу можливість в`їхати на територію України на період судового розгляду справи, та прийняти участь в судовому засіданні як повноцінному учаснику, з використанням всіх наданих йому процесуальним законодавством прав.

У розумінні зазначених вище положень ст. 151 КАС України та обставин, за яких заявник просить вжити саме такі заходи забезпечення позову, як зупинення дії постанови в.о. заступника начальника відділу - начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби впс "Бориспіль" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Катерини Остимчук, про заборону громадянину Азербайджану ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) в`їзду в Україну строком на 5 (п`ять) років, враховуючи правову ситуацію у цій справі, судова заборона на вжиття заявлених заходів забезпечення позову не може бути застосована, виходячи з такого.

Суд враховує, що перевірка законності постанови в.о. заступника начальника відділу - начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби впс "Бориспіль" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Катерини Остимчук, про заборону громадянину Азербайджану ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) в`їзду в Україну строком на 5 (п`ять) років, є фактично вирішенням справи по суті на період розгляду справи, а ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, в який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності дій відповідача.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Стосовно доводів позивача, що оскаржувана постанова фактично позбавляє прав позивача скористатись своїми правами учасника справи, які передбачені ч. 3 ст.44 КАС України, то суд звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, є фактично вирішенням справи по суті на період розгляду справи, що є неприпустимим.

Аналогічний правовий висновок викладений в абзаці 4 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Відповідно до п.8.1 розділу VIII Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.12.2011 N 946, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за N 1564/20302, іноземець, якому органом охорони державного кордону заборонено в`їзд в Україну, має право оскаржити відповідне рішення до регіонального управління Державної прикордонної служби або до суду.

Рішення начальника органу охорони державного кордону центрального підпорядкування з цього питання оскаржується до Адміністрації Державної прикордонної служби України або до суду.

Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії.

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Оцінюючи посилання позивача у заяві про забезпечення позову на вказаний пункт Інструкції №946 про те, що суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, слід зазначити, що вказана норма є бланкетною, відтак оцінка доводів та аргументів позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову здійснюється судом, виходячи з підстав, визначених у статті 150 КАС України.

Приймаючи до уваги те, що в заявленому позивачем клопотанні про забезпечення позову не наведено обставин, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтовано причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрито у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності дій відповідача, суд вважає відсутніми підстави для задоволення даного клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 14.05.2021 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 14.05.2021 про забезпечення позову - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 29.06.2021.

Суддя Кушнова А.О.