Справа № 420/11191/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 липня 2021 р. Справа № 420/11191/20

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Лук`янчук О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювімар" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювімар" задоволено.

На зазначене рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області повторно подало апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки апелянтом пропущений строк звернення до суду з апеляційною скаргою.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ухвалено 04.01.2021 року, а з апеляційною скаргою заявник звернувся вдруге 16.06.2021року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Натомість, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що скаржником вчинялись усі можливі дії для найшвидшого повторного подання апеляційної скарги, незважаючи на введений в країні карантин та відсутність фінансування.

Розглянувши подане клопотання суд приходить до наступного.

Особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням, можуть скористатися правом його оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку та строки.

Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Крім того, суд зазначає, що позивач є державним органом, який утримується за рахунок Державного бюджету України, та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 Інші поточні платежі, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Натомість, апелянтом будь-яких доказів вчинення дій, зокрема звернення до органів казначейства, щодо виділення коштів для сплати судового збору та інших дій, про які апелянтом вказано у клопотанні, до суду не надано.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поновлення строку на апеляційне оскарження при встановлених обставинах та з урахуванням значного часу, що сплинув від дати ухвалення судового рішення, також не відповідатиме і принципу правової визначеності як одного із суттєвих елементів принципу верховенства права.".

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Суд зазначає, що підставою для поновлення строку на вчинення відповідних процесуальних дій є неможливість вчинення процесуальних дій у строки, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Водночас, в заявленому клопотанні, апелянт не наводить обставин того, які карантині обмеження заважали апелянту подати апеляційну скаргу строк встановлений законодавством та відповідно сплатити судовий збір.

Суд звертає увагу, що на теперішній час на території України запроваджено адаптивний карантин. При цьому, робота державних органів та виконання їх функцій не припинена.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коранавірусу COVID-19", від 16.03.2020 № 215 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211" та постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 (зі змінами та доповненнями) "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", не припинено роботу органів державної влади - як судів, так і органів податкової служби, а лише переведено їх на особливий режим роботи, у зв`язку з чим відповідач як орган державної влади, зобов`язаний організувати свою роботу таким чином, щоб забезпечити виконання покладених на нього повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше подана апеляційна скарга ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2021 року залишена без руху з підстав несплати судового збору та надано строк 10 днів з дня отримання даної ухвали для сплати встановлено судового збору.

На виконання вищезазначеної ухвали скаржником подано клопотання про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 року причини неможливості сплатити судовий збір визнано неповажними через відсутність доказів на підтвердження доводів зазначених в клопотання та повернуто апеляційну скаргу без розгляду. Зазначена ухвала суду отримана скаржником 24.03.2021 року (відповідно до розписки про отримання).

16 червня 2021 року Головним управління ДПС в Одеській області в суд першої інстанції повторно подано апеляційну скаргу, тобто майже через три місяці після її повернення, що неможливо визнати поданою своєчасно та обґрунтованою.

Колегія суддів звертає увагу, що при повторному зверненні з апеляційною скаргою апелянтом сплачено судовий збір, на підтвердження чого надано платіжне доручення № 983 від 27.05.2021 року, але не надано відповідних доказів щодо неможливості вдруге подати апеляційну скаргу у найкоротший термін після отримання зазначеного платіжного доручення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені апелянтом в обґрунтування причини пропуску строку не є поважними.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 15 травня 2020 року по справі №820/1212/17, оскільки по вказаній справі апелянтом на підтвердження поважності пропуску строку було надано докази того, що стан бюджетного фінансування витрат відповідного призначення впродовж грудня 2018 року - серпня 2019 року, примусове виконання судових рішень про стягнення грошових коштів на користь інших осіб не давали можливості сплатити судовий збір. На підтвердження цих доводів відповідач надав копії листів від 16.04.2019 №2494/8/28-10-10-10-02 та від 07.06.2019 №3680/8/28-10-10-02 та копію доповідної записки від 22.01.2019 №4355/28-10-50-05-15, зміст яких свідчить про звернення відповідача до вищого органу про виділення коштів для сплати судового збору.

Крім того, основною відмінністю є розмір належного до сплати судового збору, оскільки від такого розміру напряму залежить спроможність реалізувати обов`язок по його сплаті. Так, по вказаній справі Верховного Суду №820/1212/17 судовий збір складав 3 200 807,54 грн., водночас по даній справі розмір судового збору складає 3 153,00 грн., тобто спроможність апелянтів по вказаних справах щодо сплати судового збору є кардинально відмінною.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку викладеним апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання доказів поважності причин пропуску цього строку у строк 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Також, разом з апеляційною скаргою надано заяву про заміну сторони, а саме відповідача Головне управління ДПС в Одеській області на його правонаступника Головне управління ДПС в Одеській області код ЄДРПОУ ВП 44069166.

Враховуючи доводи в зазначеній заяві скаржника, суд приходить до висновку, що заява апелянта про заміну відповідача у справі буде розглянута судом після усунення недоліків апеляційної скарги при відкритті апеляційного провадження, або при відмові у відкритті апеляційного провадження, якщо недоліки апеляційної скарги не будуть усунені, а також якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги 10 днів з моменту отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 299 КАС судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Лук`янчук О.В.