Справа № 200/4984/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 р. Справа№200/4984/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення від 16.03.2021, визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення від 16.03.2021, визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 09.03.2021 він звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через недостатність пільгового стажу. Так, до пільгового стажу не було враховано період роботи з 24.12.1990 по 18.02.1999 у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують пільговий характер роботи.

На переконання позивача, єдиним належним та достатнім доказом того, що у спірні періоди він працював на посадах, що визначені Списком № 1 є його трудова книжка, а тому вимоги Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надати додаткові документи є протиправними.

Також до страхового стажу роботи позивача не враховано період проходження строкової служби з 19.06.1988 по 01.06.1990 у зв`язку із тим, що є виправлення в даті призову та період проходження служби перетинається з навчанням та відсутня уточнююча довідка. Однак позивач зауважує, що як вбачається з військового квитка, він проходив строкову службу з 19.06.1988 року по 01.06.1990 року, на час призову мав спеціальність токаря. У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 міститься запис № 1, з кого вбачається, що позивач служив в Совєтській Армії з 19.06.1988 року по 01.06.1990 року. При цьому, ОСОБА_1 навчався в професійно-технічному училищі № 40 та 17.06.1988 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією токар, а отже посилання відповідача щодо перетину періодів навчання та служби на переконання позивача є помилковими, так як ОСОБА_1 розпочав строкову службу через два дні після закінчення навчання.

Крім того, ОСОБА_1 наголошує, що відповідач під час розгляду його заяви вчинив бездіяльність, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України, а саме щодо підрахунку страхового стажу позивача відповідно до абз.10 ч. 3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд:

визнати протиправними рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.03.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

визнати протиправними дії щодо не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 24.12.1990 року по 18.02.1999 року за Списком № 1, до страхового стажу роботи період з 19.06.1988 року по 01.06.1990 року;

визнати протиправною бездіяльність щодо неврахування страхового стажу роботи ОСОБА_1 відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи на підприємстві Гірницьке ШБУ з 24.12.1990 року по 18.02.1999 року, до страхового стажу роботи період проходження строкової служби з 19.06.1988 року по 01.06.1990 року та порахувати його страховий стаж роботи відповідно до абз. 10 ч. 3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування незгоди, представник Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зазначає, що до страхового стажу не зараховано період проходження строкової служби з 19.06.1988 по 01.06.1990, оскільки є виправлення в даті призиву та період проходження служби перетинається з навчанням та відсутня уточнююча довідка. До пільгового стажу не зараховано період роботи на підприємстві Гірницьке ШБУ з 24.12.1990 по 18.02.1999, оскільки відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи. Враховуючи недостатність пільгового стажу для призначення пенсії, управлінням Пенсійного фонду прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Ухвалою від 30.04.2021 суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення від 16.03.2021, визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/4984/21. Розгляд адміністративної справи № 200/4984/21 суд визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Відповідно до статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру від 12.06.1998 (а.с.7-8).

Згідно з копією диплому № НОМЕР_4 від 17.06.1988 позивач навчався у професійно-технічному училищі № 40 м. Донецька та 17.06.1988 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією токар (а.с.11 зворотній бік).

Крім того, суд зазначає, що у період з 19.06.1988 по 01.06.1990 позивач проходив військову службу, відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_5 (а.с.8 зворотній бік).

Судом встановлено, що у період, зокрема, з 24.12.1990 по 18.02.1999 позивач працював на посадах, що передбачені Списком № 1. Про вказане свідчить копія трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 28.08.1990 (а.с.9-10).

09.03.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії (а.с.24-25).

Проте, рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.03.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії через недостатність на момент звернення необхідного пільгового стажу (а.с.5-6).

З рішення вбачається, що до страхового стажу не зараховано період проходження позивачем строкової служби з 19.06.1988 по 01.06.1990, оскільки є виправлення в даті призиву та період проходження служби перетинається з навчанням та відсутня уточнююча довідка. До пільгового стажу не зараховано період роботи на підприємстві Гірницьке ШБУ з 24.12.1990 по 18.02.1999, оскільки відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи.

Не погоджуючись із не зарахуванням до пільгового та страхового стажів періодів його роботи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на посадах, які віднесені до Списку № 1 - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

При цьому, до пільгового стажу позивача відповідачем протиправно не зараховано період роботи з 24.12.1990 по 18.12.1999, оскільки судом встановлено, що трудова книжка позивача містить всі записи про роботу позивача в перелічені спірні періоди на посадах, які віднесені до Списку № 1.

З огляду на наведене, посилання відповідача на не надання довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи, які передбачені п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, суперечить приписам чинного законодавства.

Стосовно не зарахування до страхового стажу позивача періоду з 19.06.1988 по 01.06.1990 з причини неточностей у трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів чинного законодавства відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Суд зауважує, що записи про спірний період проходження військової служби у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені в супереч Інструкції) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а.

Крім того, копією військового квитка також підтверджено проходження у спірний період служби в Радянській армії.

Суд також звертає увагу, що як вбачається з військового квитка позивач проходив строкову службу з 19.06.1988 року по 01.06.1990 року, на час призову мав спеціальність токаря. У трудовій книжці позивача, серії НОМЕР_1 міститься запис № 1, з кого вбачається, що позивач служив в Радянській армії з 19.06.1988 року по 01.06.1990 року. При цьому, ОСОБА_1 навчався в професійно-технічному училищі № 40 м. Донецька та 17.06.1988 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією токар.

Отже, посилання відповідача щодо перетину періодів навчання та служби є помилковими так як ОСОБА_1 розпочав строкову службу через два дні після закінчення навчання.

Тому відсутні підстави для неврахування спірного періоду при визначенні страхового стажу позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у врахуванні спірних періодів роботи та служби в армії, а отже дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи є протиправними.

Водночас, згідно з вимогами абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином до страхового зарахованого відповідачем стажу позивача додатково мають бути зараховані періоди роботи в календарному обчисленні за наявністю пільгового стажу за Списком № 1.

Враховуючи той факт, що відповідачем при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії не враховано приписи абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058, суд вважає протиправною бездіяльність пенсійного органу в цій частині.

Оскільки рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.03.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ґрунтується на незарахованих періодах, суд вважає за необхідне визнати його протиправним. Водночас, враховуючи повноваження суду, що визначені ст. 245 КАС України, суд, на підставі ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати його.

Крім того, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає за можливе зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути повторно заяву позивача від 09.03.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи на підприємстві Гірницьке ШБУ з 24.12.1990 по 18.02.1999, до страхового стажу роботи період проходження строкової служби з 19.06.1988 по 01.06.1990 та порахувати його страховий стаж роботи відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення від 16.03.2021, визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 18.04.2021 (а.с.4).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми судового збору у розмірі 908, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Україна, 85400, Донецька обл., місто Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) про визнання протиправним рішення від 16.03.2021, визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.03.2021 «Про відмову в призначенні пенсії», яке винесено відносно ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи з 24.12.1990 по 18.02.1999 за Списком № 1 та до страхового стажу роботи період з 19.06.1988 по 01.06.1990.

Визнати протиправною бездіяльність Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи на підприємстві Гірницьке ШБУ з 24.12.1990 року по 18.02.1999 року, до страхового стажу роботи період проходження строкової служби з 19.06.1988 року по 01.06.1990 року та порахувати його страховий стаж роботи відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908, 00грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Повний текст рішення складено 30.06.2021.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб