Справа № 380/1748/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1748/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, в якому просить:

- визнати дії Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області щодо виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста 20.06.2019 року № 466/3420/13-а, 2а/466/160/16, в частині проведення стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недосплачену пенсію за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 р. у сумі 82704 грн. 64 коп. неправомірними;

- зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, провести стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недосплачену пенсію за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 р. у сумі 82704 грн. 64 коп. з врахуванням стягненої суми 33908 грн. 71 коп.;

- зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, у встановлений судом строк, подати звіт про виконання судового рішення по даній справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.08.2020 року у встановленому Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» порядку подано на виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області заяву з доданими до неї документами, в тому числі виконавчого листа, виданого 20.06.2019 року Шевченківським районним судом м. Львова №466/3420/13-а.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року у справі №466/3420/13-а, було змінено сторону виконавчого провадження з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Позивач зазначає, що 24.11.2020 року на його картковий рахунок було перераховано 33908,71 грн., а 24.12.2020 року він отримав листа вих. №04-07/9570 від 30.11.2020 року, в якому відповідачем було повідомлено про надходження вищезазначеної суми, і таким чином про виконання вищезазначеного виконавчого листа в сумі стягнення на користь позивача 33908,71 грн., а не 82704 грн. 64 коп.

28.12.2020 року позивач звернувся до відповідача з вимогою провести стягнення у відповідності до суми зазначеної у виконавчому листі. Відповідачем було надано відповідь від 05.01.2021 року №04-07/67, в якій зазначено, що виконання вищезазначеного виконавчого листа було проведено у відповідності до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та з врахуванням листа боржника від 11.09.2020 року №1300-0402-8/71271.

Позивач категорично не погоджується із такими діями відповідача і вказує, що відповідачем протиправно було проведено стягнення на його користь недоплаченої пенсії та не в повній сумі, як це було встановлено в рішенні суду та у виконавчому листі № 466/3420/13-а. На переконання позивача, відповідач мав провести стягнення з боржника на його користь у сумі 82704 грн. 64 коп., яка визначена у рішенні суду від 29.06.2016 року та прописаній у заяві та виконавчому листі.

Із урахуванням законодавчо встановленого принципу обов`язкового виконання рішень суду, які набрали законної сили, просить визнати дії Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області щодо виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста 20.06.2019 року № 466/3420/13-а, 2а/466/160/16, в частині проведення стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недосплачену пенсію за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 р. у сумі 82704 грн. 64 коп. неправомірними та зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, провести стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недосплачену пенсію за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 р. у сумі 82704 грн. 64 коп. з врахуванням стягненої суми 33908 грн. 71 коп. Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, у встановлений судом строк, подати звіт про виконання судового рішення по даній справі.

05.03.2021 року позивач подав відповідь на відзив, у якому підтримав мотиви щодо задоволення позовних вимог, вказаних у позовній заяві. Додатково зазначив, що Законом України «Про гарантії держави, щодо виконання судових рішень» встановлено гарантії виконання судових рішень та виконавчих документів.

Крім цього позивач вказав, що боржником за виконавчим листом №466/3420/13-а є державний орган, а стягнуті з нього кошти в розмірі 82704,64 грн. є коштами Державного бюджету України, також просить суд не брати до уваги обставини, встановлені рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №466/9727/19 від 27.10.2020 року, а позов задовольнити.

Відповідач у поданому 04.03.2021 року на позовну заяву відзиві проти позову заперечив з підстав, що 31.08.2020 року на виконання до Головного управління Казначейства надійшла заява ОСОБА_1 від 27.08.2020 про прийняття до виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а про визнання дії (бездіяльність) управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови у здійсненні перерахунку та доплати ОСОБА_1 пенсії згідно поданої ним заяви від 18.02.2013 за період з 11.10.2010 по 24.01.2012 включно, відповідно до постанов Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.2011р. по справах № 2а-419/11 та № 2а-69/11 неправомірними; зобов`язати відповідача зробити перерахунок та доплату недоплаченої пенсії згідно поданої ним заяви від 18.02.2013 за період з 11.10.2010 по 24.01.2012 включно, відповідно до постанов Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.201р. по справах № 2а-419/11 та № 2а-69/11, стягнувши з управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недоплачену пенсію за період з 24.01.2012 у сумі 82704,64 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року у справі №466/3420/13-а замінено боржника - управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова його правонаступником - на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників. Відповідно до п.24 даного Порядку, стягувачі на користь яких рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговуються боржники (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у п.6 цього Порядку.

У разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомог, захисту, пільг, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з пп.1 п.47 цього Порядку (пункт 33 Порядку).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є держаний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Враховуючи те, що боржником за вказаним вище виконавчим листом є державний орган, що не має відкритих рахунків в Головному управлінні Казначейства, з яких можливо здійснити безспірне списання присуджених коштів, виконання такого документа здійснювалось у відповідності до вказаних вище норм, про що стягувача повідомлено листом Головного управління Казначейства від 04.09.2020 № 04-07/6341.

Відповідач зазначає, що виконавчі документи по справах № 2а-419/11 та № 2а-69/11, які лежать в основі резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 по справі № 466/3420/13-а (та на підставі якої було видано поданий ОСОБА_1 виконавчий лист від 20.06.2019) виконані Державною казначейською службою України 20.05.2019 на загальну суму 48 795,93 грн.

14.09.2020 на адресу Головного управління Казначейства надійшла інформація від боржника про відсутність коштів для виконання поданого виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а, та довідка від 22.09.2020 № 1300-0312-8/73761 про суму коштів, що залишається невиплаченою за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 по справі № 466/3420/13-а.

02.10.2020 року Головним управлінням Казначейства враховуючи вимоги п. 33 Порядку та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оригінал виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а та документи, що стосуються його виконання скеровано до Державної казначейської служби України для продовження процедури безспірного списання коштів за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040.

24.11.2020 Державною казначейською службою України забезпечено перерахування на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 33 908,71 грн.

На переконання відповідача, Головне управління Казначейства законодавчо не наділене повноваженнями щодо виконання судових рішень про стягнення коштів з боржника, які підпадають під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та безпосередньо, як вбачається із доданих документів, не здійснювало виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а. Відтак відсутні правові підстави для визнання дій Головного управління Казначейства протиправними.

Просить врахувати, що в описовій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 по справі № 466/9727/19 містяться посилання на обґрунтування позовних вимог позивача, де останній зазначає про часткове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 у справі № 466/3420/13-а. А також судом встановлено (визначено) суму коштів, що залишалася невиплачена Позивачу на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а.

Саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України 20.04.2021 року надіслала пояснення, в яких зазначено що Головним управлінням Державної казначейської служби у Львівській області скеровано оригінал виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2012 року у справі №2а-419/2011 разом із довідкою про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 29.12.2018 року №4621/03.11-42 на суму 2593,74 грн.; дублікат виконавчого листа від 25.09.2015 року по справі №2а-69/11 разом із довідкою про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 29.12.2018 року № 4535/03.11-42 на суму 46202,19 грн.

Згадані вище виконавчі листи були виконані Державною казначейською службою України 20.05.2019 року на загальну суму 48795,93 грн.

У жовтні 2020 року Головним управлінням Державної казначейської служби у Львівській області скеровано виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 року по справі №466/3420/13-а разом із довідкою про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 22.09.2020 року №1300-0312-8/73761 на суму 33908,71 грн. Вказаний виконавчий лист виконаний 24.11.2020 року. Із урахуванням наведеного Державною казначейською службою України перераховано на користь ОСОБА_1 82704,64 грн., що відповідає резолютивній частині рішення Шевченківського районного суду по справі №466/3420/13-а та виданому на його виконання виконавчому листі від 20.06.2019 року.

На переконання Державної казначейської служби України, позовні вимоги позивача спрямовані на подвійне виконання частини судового рішення суду на його користь, а тому не підлягають задоволенню.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 26.04.2021 року надіслала пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 виплачено кошти в загальній сумі 82704,64 грн., а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 15 лютого 2021 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження було відмовлено.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін було відмовлено.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року було залучено до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Державну казначейську службу України.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 року у справі №466/3420/13-а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій (бездіяльності) неправомірними, зобов`язання до вчинення дій, відшкодування шкоди, задоволено частково:

визнано дії (бездіяльність) Управління Пенсійного фонду України Шевченківського району м. Львова щодо відмови у здійсненні перерахунку та доплати ОСОБА_1 пенсії згідно поданої ним заяви від 18.02.2013 за період з 11.10.2010 по 24.01.2012 включно, відповідно до постанов Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.2011 по справах №2а-419/11 та №2а-69/11 неправомірними;

зобов`язано відповідача зробити перерахунок та доплату недоплаченої пенсії згідно з поданою ним заявою від 18.02.2013 за період з 11.10.2010 по 24.01.2012 включно, відповідно до постанов Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.2011 по справах №2а-419/11 та №2а-69/11, стягнувши з Управління Пенсійного фонду України Шевченківського району м. Львова на користь ОСОБА_1 недоплачену пенсію за період з 11.10.2010 по 24.01.2012 у сумі 82 704 грн. 64 коп.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 та ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року у справі №466/3420/13-а замінено боржника - управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова його правонаступником - на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

31.08.2020 року до Головного управління Казначейства надійшла заява ОСОБА_1 від 27.08.2020 про прийняття до виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а.

Листом Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області №04-07/6341 від 04.09.2020 року позивача повідомлено про прийняття до виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а та поінформовано, що відповідачем здійснюються заходи щодо виконання наданого позивачем виконавчого документа у відповідності до вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та п. 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45).

14.09.2020 на адресу Головного управління Казначейства надійшла інформація від Головного управління ПФУ у Львівській області про відсутність коштів для виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а, та довідка від 22.09.2020 № 1300-0312-8/73761 про суму коштів, що залишається невиплаченою за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 по справі № 466/3420/13-а.

02.10.2020 року відповідачем оригінал виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а та документи, що стосуються його виконання скеровано до Державної казначейської служби України для здійснення процедури безспірного списання коштів за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040, про що повідомлено позивача листом від 05.10.2020 року №04-07/7330.

Листом 30.11.2020 року №04-07/9570 Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області повідомлено позивача про виконання 24.11.2020 Державною казначейською службою України виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області коштів (з врахуванням виконаних рішень Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.2011 року по справі №2а-419/11 та №2а-69/11 та відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №04-08-06/6629 від 15.09.2020 року) в сумі 33908,71 грн.

28.12.2020 року позивач звернувся до відповідача з вимогою провести стягнення у відповідності до суми зазначеної у виконавчому листі Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а.

Відповідачем було надано відповідь від 05.01.2021 року №04-07/67, в якій зазначено, що Головним управлінням Казначейства своєчасно та в повному обсязі проведено весь комплекс заходів щодо опрацювання та передачі за належністю поданого позивачем виконавчого документа по справі № 466/3420/13-а. Державною казначейською службою України проведено виконання в повному обсязі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а з урахуванням раніше виплачених сум та відомостей, наданих уповноваженим державним органом, виключно до компетенції якого належить питання обліку сум пенсійних виплат.

Позивач не погоджуючись з діями Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області щодо виконання виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м. Львова від 20.06.2019 у справі № 466/3420/13-а, а саме в частині проведення стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недосплачену пенсію за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 р. у сумі 82704 грн. 64 коп., саме тому звернувся із зазначеним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їхнього виконання встановлюються Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року №4901-VI (далі - Закон №4901-VI).

За змістом частини 1 статті 2 Закону №4901-VI, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства .

Згідно з частиною першою та другою статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Так, центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів відповідно до Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 є Державна казначейська служба України (Казначейство).

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Державна казначейська служба України як центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» особою здійснювати гарантоване державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника (державного органу, державного підприємства або підприємства, примусова реалізація майна якого забороняється) у визначених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» випадках та з урахуванням установлених ним особливостей за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.05.2020 у справі № 200/7261/13-ц (пункт 38).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок №845), регулює Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку №845 боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з пунктом 24 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Відповідно до п.33 Порядку №845, у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Норми цього пункту не застосовуються до безспірного списання з боржника за видатками, які фінансуються з місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України, та у разі, коли стягувачами є особи, визначені у частині другій статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У контексті зазначеного варто зауважити, що Порядок № 845 затверджений відповідно до пункту 9 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, яким, у свою чергу, встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відтак, саме Державна казначейська служба України є виконавцем рішень суду про стягнення коштів державного бюджету, боржником за якими є державний орган, що передбачено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Про беззаперечність такого твердження свідчить також і правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 822/743/16.

Як підтверджено матеріалами справи, 02.10.2020 року відповідачем оригінал виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а та документи, що стосуються його виконання скеровано до Державної казначейської служби України для здійснення процедури безспірного списання коштів за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040, про що повідомлено позивача листом від 05.10.2020 року №04-07/7330.

Також судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що 24.11.2020 Державною казначейською службою України забезпечено перерахування на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 33 908,71 грн.

Отже, із урахуванням встановлених обставин та нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, суд погоджується із відповідачем, що Головне управління Державної казначейської служби у Львівській області законодавчо не наділене повноваженнями щодо виконання судових рішень про стягнення коштів з боржника, які підпадають під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та не здійснювало проведення стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недосплачену пенсію за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 р. у сумі 82704 грн. 64 коп., оскільки є територіальним управлінням Державної казначейської служби України.

В той же час, згідно повідомлених відповідачем у відзиві на позовну заяву відомостей та зазначених у відповіді на відзив позивачем, Львівським окружним адміністративним судом здійснювався розгляд справи № 466/9727/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові, Державна казначейська служба України, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними.

Згідно даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 466/9727/19 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові, Державна казначейська служба України, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними відмовлено. Дане рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку і набрало законної сили.

Відповідно до статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При вирішенні даної справи, суд в силу наведеної норми враховує обставини та висновки, що встановлені в рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 466/9727/19, а саме: «Крім того, згідно довідки начальника відділу з питань перерахунків пенсій № 10 зазначено, що на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 у справі № 466/3420/13-а про стягнення на користь ОСОБА_1 недоплаченої пенсії за період з 11.10.2010 по 24.01.2012 в сумі 82 704,64 грн. нараховано та виплачено 48 795,93 грн. Позивачем даний факт не заперечується, про що свідчить його заява від 27.08.2020 до начальника Головного управління державного казначейства у Львівській області. Залишок невиплаченої суми пенсії ОСОБА_1 становить 33 908,71 грн.».

Обставини щодо виплати позивачу 48795,93 грн. підтверджені і долученими до справи доказами, а саме: відмітками «Оплачено» 22 травня 2019 року Державної казначейської служби у Львівській області на виконавчому листі Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2012 року у справі №2а-419/2011 разом із довідкою про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 29.12.2018 року №4621/03.11-42 на суму 2593,74 грн. та дублікаті виконавчого листа від 25.09.2015 року по справі №2а-69/11 разом із довідкою про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 29.12.2018 року № 4535/03.11-42 на суму 46202,19 грн.

Також, як зазначено судом вище, 24.11.2020 Державною казначейською службою України забезпечено перерахування на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 33908,71 грн.

Отже, Головним управлінням Казначейства своєчасно та в повному обсязі проведено весь комплекс заходів щодо опрацювання та передачі за належністю виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста 20.06.2019 року № 466/3420/13-а, а Державною казначейською службою України проведено виконання в повному обсязі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 по справі № 466/3420/13-а.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що зміст резолютивної частини Постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 року у справі №466/3420/13-а та виданого на її виконання виконавчого листа від 20.06.2019 року нерозривно пов`язаний із виконанням постанов Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.2011 по справах №2а-419/11 та №2а-69/11.

Відтак, доводи позивача про неправомірність дій відповідача щодо виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста 20.06.2019 року № 466/3420/13-а, 2а/466/160/16, в частині проведення стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недоплачену пенсію за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 р. у сумі 82704 грн. 64 коп. не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, що у свою чергу вказує на відсутність підстав для її задоволення.

Як наслідок, не підлягає до задоволення і похідна позовна вимога позивача про зобов`язання Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, провести стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недосплачену пенсію за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 р. у сумі 82704 грн. 64 коп. з врахуванням стягненої суми 33908 грн. 71 коп.

Щодо встановлення судового контролю, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

За змістом ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже з огляду на зміст наведених процесуальних норм, КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Оскільки суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , отже підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі у суду відсутні.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність дій, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (вул. К. Левицького, 18, м. Львів, 79005), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601), Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 02.07.2021 року.

Суддя Клименко О.М.