Справа № 826/5981/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5981/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року (розглянута у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросем» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євросем» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.02.2018 №594873/39007360 про відмову у реєстрації податкової накладної №35 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Євросем»;

- зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.11.2017 №35, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Євросем» датою її фактичного надходження - 13.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом порушено норми Податкового кодексу України, оскільки оскаржуване рішення Комісії не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмові в такій реєстрації від 14 лютого 2018 року №594873/39007360 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30 листопада 2017 року №35 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросем» від 30 листопада 2017 року №35 датою її подання 13 грудня 2017 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивачем згідно з підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України направлено до ДФС України повідомлення від 08.02.2018 №9 щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрацію якої було зупинено.

За результатом розгляду поданих позивачем пояснень та документів Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 14.02.2018 №594873/39007360 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 №35 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 №35 зазначено: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

22.02.2018 позивачем подано скаргу до ДФС України на рішення комісії від 14.02.2018 №594873/39007360. Згідно з переліком додатків платником додавались: копії договорів від 01.05.2017 №01052017, від 26.10.2017 №2609/14; копію рахунку на оплату від 30.11.2017 №574; копію платіжного доручення від 30.11.2017 №1434; копію податкової накладної від 30.11.2017 №35; копії актів звірки по договорам від 26.10.2017 №2609/17 та від 17.01.2018 №4; копії видаткової накладної від 12.10.2017 №34621; копії податкової накладної від 12.10.2017 №427; оборотно-сальдові відомості по рахункам; роздруківки повідомлення від 08.02.2018 №9; рішення від 14.02.2018 №594873/39007360.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 03.03.2018 №24944/39007360 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС без змін.

Позивач, вважаючи рішення комісії ДФС України про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.02.2018 №594873/39007360 протиправним, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час подання податкової накладної на реєстрацію та ухвалення оскаржуваного рішення, далі - ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено: при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац перший); підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий); якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий).

Матеріалами справи встановлено, що позивачем подано на реєстрацію податкову накладну від 30.11.2017 №35 на загальну суму 15113,71 грн., реєстрацію якої згідно з квитанцією ДФС України від 13.12.2017 № зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 «Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1206. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення.

У позовній заяві зазначено, що позивачем подано до ДФС України пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операції по податковій накладній, реєстрацію якої було зупинено.

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем до позову додано: копію договору контрактації сільськогосподарської продукції від 01.05.2017 №01052017(вирощування сировини насіння першого покоління гібридів соняшника) укладеного з ТОВ «Пономар» (0); копію договору поставки від 26.10.2017 №2609/17, укладеного з ТОВ «Семагро»; додаток №1 до договору від 26.10.2017 №2609/17; копію платіжного доручення ТОВ «Семагро» від 30.11.2017 №1434; копію рахунка на оплату від 30.11.2017 №574; копію протоколу Загальних зборів Учасників ТОВ «Євросем» від 07.11.2016 №07/11-16; копію наказу директора ТОВ «Євросем» від 08.11.2016 №08/11-к; копію товарно-транспортних накладнтх від 12.10.2017 №1 та №2.

Як вбачається з матеріалів справи, податкову накладну від 30.11.2017 №35 на загальну суму 15113,71 грн., сформовано для поставки наступних товарів: Гібрид соняшника Рими екстра (товар згідно з УКТ ЗЕД: 120600; одиниця виміру: 2431; кількість: 4; ціна постачання одиниці товару без урахування податку на додану вартість: 1453,24 грн.; код ставки: 20; обсяги постачання без урахування податку на додану вартість: 5812,63) та Гібрид соняшника Рими стандарт (товар згідно з УКТ ЗЕД: 120600; одиниця виміру: 2431; кількість: 6; ціна постачання одиниці товару без урахування податку на додану вартість: 1130,30 грн.; код ставки: 20; обсяги постачання без урахування податку на додану вартість: 6781,80).

Відповідно до Договору поставки від 26.10.2017 №2609/17 Постачальник (ТОВ «Євросем») зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю (ТОВ «Семагро») насіннєвий матеріал, пестициди в препаративних формах (засоби захисту рослин) та мікродобрива, на умовах передплати, Покупець зобов`язується прийняти товар, на умовах передбачених Договором. Крім того, в даному Договорі передбачено, що найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару наведено у Специфікації до Договору, яка є невід`ємною його частиною.

Згідно з Специфікацією №1 до Договору поставки від 26.10.2017 №2609/17 в переліку товарів, що постачається Покупцю передбачено наступне найменування (асортимент): : Гібрид соняшника Рими екстра (од. вим.: од.; кількість: 4,00; ціна товару за одиницю виміру, грн., з ПДВ: 1743, 89 грн.; загальна вартість товару, грн. з ПДВ: 6975, 55 грн.; термін поставки, до дати та Базис поставки: до 31.03.2018, склад постачальника) та Гібрид соняшника Рими стандарт (од. вим.: од.; кількість: 6,00; ціна товару за одиницю виміру, грн., з ПДВ: 1356,36 грн.; загальна вартість товару, грн. з ПДВ: 8138,16 грн.; термін поставки, до дати та Базис поставки: до 31.03.2018, склад постачальника).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання положень Договору поставки від 26.10.2017 №2609/17, ТОВ «Семагро» було перераховано авансовий платіж 30.11.2017 у розмірі 15113, 71 грн. (у тому числі ПДВ).

Як уже зазначалось, підставою зупинення реєстрації накладної зазначено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1206. На думку суду, обсяги поставки товарів щодо виконання умов договору від 26.10.2017 №2609/17, за які сплачено передплату в розмірі 15113,71 грн., у тому числі податок на додану вартість 2518,95 грн., відповідають умовам Договору поставки від 26.10.2017 №2609/17, зазначеній в податковій декларації номенклатурі товарів/послуг та сумам.

На думку суду, всупереч вимогам, встановленим підпунктом «в» підпунктом 201.16.1 пункту 201.6 статті 201 ПК України, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, контролюючим органом не визначено вичерпного переліку документів для подання платником податків. Позивачем, з урахуванням підстав зупинення реєстрації податкової накладної, надано первинні документи на підтвердження відповідності обсягів постачання обсягам придбання за договором поставки від 26.10.2017 №2609/17 та Специфікацією №1 до цього Договору.

Рішенням Комісії ДФС України від 14.02.2018 №594873/39007360 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 №35 в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування визначено, зокрема, надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

У відзиві ДФС України не зазначено, які саме документи складені з порушеннями та які документи не подані на підтвердження відповідної господарської операції.

За висновком суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України, не доведено, що зазначені первинні документи не могли бути враховані під час вирішення питання про наявність підстав для реєстрації податкової накладної.

Крім того, слід врахувати, що позивачем додано документи на підтвердження здійснення ним господарської діяльності щодо поставки товарів, передбачених договором поставки від 26.10.2017 №2609/17.

Відтак обґрунтованими є вимоги про протиправність рішення від 14.02.2018 №594873/39007360 комісії ДФС України щодо відмови в реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 №35 в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування цього рішення підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну від 30.11.2017 №35 то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до підпункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Пунктом 28 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено «Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (зі змінами).

Згідно з пунктами 19, 20 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на зазначені норми та висновок суду про протиправність рішення щодо відмови в реєстрації податкової накладної, та враховуючи що ДПС України є правонаступником ДФС України і розпочала роботу, підлягає задоволенню вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну від 30.11.2017 №35 у Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання на реєстрацію позивачем -13.12.2017.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль