Справа № 640/25702/20
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Київ № 640/25702/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проНаціонального агентства з питань запобігання корупції визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації суб`єкта декларування ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації суб`єкта декларування ОСОБА_1 , а саме:

1) декларацію кандидата на посаду Головного спеціаліста відділу управління даними Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України, опубліковану 26 лютого 2018 року;

2) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи із стратегічного планування та інституційного розвитку органів юстиції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції Міністерства юстиції України (перша вакантна посада), опубліковану 17 березня 2018 року;

3) декларації кандидата на посади (опубліковані 22 жовтня 2018 року):

- Головного консультанта секретаріату Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Апарату Верховної Ради України;

- Головного консультанта сектору прийому громадян Відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України;

4) декларацію кандидата на посаду державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Міністерства юстиції України, опубліковану 7 листопада 2018 року;

5) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи з питань моніторингу та контролю діяльності місцевих держадміністрацій Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України, опубліковану 19 січня 2019 року;

6) декларації кандидата на посади (опубліковані 27 січня 2019 року):

- державного експерта експертної групи з питань дисциплінарних проваджень Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України;

- державного експерта експертної групи з питань забезпечення реалізації виборчих прав Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України;

7) декларації кандидата на посади (опубліковані 8 травня 2019 року):

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Міністерства юстиції України (виправлена декларація);

- державного експерта експертної групи з прав людини Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Міністерства юстиції України (перша вакантна посада);

- державного експерта експертної групи аналізу та контролю Директорату моніторингу та контролю Секретаріату Кабінету Міністрів України (перша посада);

- державного експерта експертної групи аналізу та контролю Директорату моніторингу та контролю Секретаріату Кабінету Міністрів України (перша посада);

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності (з питань моніторингу та дослідження) Міністерства юстиції України;

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Секретаріату Кабінету Міністрів України;

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності (з питань аналізу) Міністерства юстиції України;

8) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи моніторингу Директорату моніторингу та контролю Секретаріату Кабінету Міністрів України, опубліковану 10 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 29.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо відмови позивачу видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації суб`єкта декларування ОСОБА_1

24 листопада 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

З лютого 2018 року до травня 2019 року ОСОБА_1 розглядалась як кандидат на посади державної служби. Так, позивачем було подано, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларації), а саме:

1) декларацію кандидата на посаду Головного спеціаліста відділу управління даними Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), опубліковану 26 лютого 2018 року;

2) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи із стратегічного планування та інституційного розвитку органів юстиції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції Міністерства юстиції України (далі - Мінюст) (перша вакантна посада), опубліковану 17 березня 2018 року;

3) декларації кандидата на посади (опубліковані 22 жовтня 2018 року):

- Головного консультанта секретаріату Комітету Верховної Ради України (далі - ВРУ) з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Апарату ВРУ;

- Головного консультанта сектору прийому громадян Відділу з питань звернень громадян Апарату ВРУ;

4) декларацію кандидата на посаду державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Мінюсту, опубліковану 7 листопада 2018 року;

5) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи з питань моніторингу та контролю діяльності місцевих держадміністрацій Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), опубліковану 19 січня 2019 року;

6) декларації кандидата на посади (опубліковані 27 січня 2019 року):

- державного експерта експертної групи з питань дисциплінарних проваджень Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату КМУ;

- державного експерта експертної групи з питань забезпечення реалізації виборчих прав Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату КМУ;

7) декларації кандидата на посади (опубліковані 8 травня 2019 року):

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу : до правосуддя та правової обізнаності Мінюсту (виправлена декларація);

- державного експерта експертної групи з прав людини Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Мінюсту (перша вакантна посада);

- державного експерта експертної групи аналізу та контролю Директорату моніторингу та контролю Секретаріату КМУ (перша посада);

- державного експерта експертної групи аналізу та контролю Директорату моніторингу та контролю Секретаріату КМУ (перша посада);

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності (з питань моніторингу та дослідження) Мінюсту;

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Секретаріату КМУ;

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності (з питань аналізу) Мінюсту;

8) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи моніторингу Директорату моніторингу та контролю Секретаріату КМУ, опубліковану 10 травня 2019 року.

Вищезазначені Декларації розміщені в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і є публічно доступними.

Як зазначає позивач, на жодну із перелічених посад державної служби, на яку претендувала ОСОБА_1 , її призначено не було.

06 липня 2020 року позивач звернувся до Голови НАЗК із заявою, у якій просив видалити всі зазначені вище декларації з публічної частини реєстру.

Листом від 22.07.2020 №49-04/34184/20 Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя НАЗК повідомило позивача, що Закон України «Про запобігання корупції» та Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженому рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, не містять норм щодо підстав та процедури видалення декларацій з Реєстру.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача та у зв`язку із цим про зобов`язання вчинити дії, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ст.3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 надано офіційне тлумачення положення ч. 2 ст. 32 Конституції України, зокрема: неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно зі статтею 1 Закон України від 14.10.2014 року №1700-VІI «Про запобігання корупції» (далі - Закон №1700-VІI), суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

У пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону зазначено, що особа, яка претендує на зайняття посади, та особа, зазначена у пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, до призначення або обрання на відповідну посаду, подає в установленому цим Законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (ч. 3 ст. 45 Закону №1700-VІI).

Відповідно до вимог статті 56 Закону №1700-VІI стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто. Для проведення такої спеціальної перевірки, згідно з вимогами статті 57 Закону, такі кандидати на посади до Національного агентства подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за календарний рік, що передує року, в якому особа претендує на зайняття посади.

Статтею 47 Закону №1700-VІI визначено, що подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Частиною другою статті 47 Закону №1700-VІI встановлено, що інформація про особу в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігається упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, а також упродовж п`яти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої декларації, поданої особою, яка зберігається безстроково.

Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016року № 3 (далі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 5 розділу II Порядку передбачено, що суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: декларація суб`єкта декларування, який є особою, що претендує на зайняття посад, зазначених у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, у якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Пунктом 10 розділу II Порядку встановлено, що усі документи, які подав суб`єкт декларування, зберігаються в Реєстрі і автоматично оприлюднюються (за винятком конфіденційної інформації) у публічній частині Реєстру відповідно до цього Порядку.

Документи, які суб`єкт декларування подав до Реєстру, зберігаються у Реєстрі упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, а також упродовж п`яти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої поданої такою особою декларації, яка зберігається безстроково п. 10 розділу II Порядку).

Приписами пункту 3 частини 1 статті 10 Закону України від 13.01.2011 року №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закону №2939-VI) визначено, що кожна особа має право вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.

Згідно з частиною 4 статті 10 Закону №2939-VI зберігання інформації про особу не повинно тривати довше, ніж це необхідно для досягнення мети, задля якої ця інформація збиралася.

Суд зазначає, що Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства надається шляхом можливості перегляду, копіювання та роздруковування інформації, а також у вигляді набору даних (електронного документа), організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання.

Зазначені в декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об`єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об`єкт), є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Інформація про особу в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігається упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, а також упродовж п`яти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої декларації, поданої особою, яка зберігається безстроково.

Суд погоджується з доводами позивача, що необхідною умовою для зберігання документів, які суб`єкт декларування подав до Реєстру є:

- виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону - протягом усього часу;

- після припинення виконання особою функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності - упродовж п`яти років, крім останньої поданої такою особою декларації, яка зберігається безстроково.

Як встановлено судом, позивач не є та не був особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки він не займав посади державної служби на яку претендував. Тобто підстав для зберігання декларації ОСОБА_1 не має.

Суд зазначає, що Закон №1700-VІI, та Порядок не містять в собі положення щодо видалення інформації з Реєстру, а визначає лише загальне поняття - «ведення реєстру».

Разом з тим, приписами пункту 3 частини 1 статті 10 Закону України від 13.01.2011 року №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» визначено, що кожна особа має право вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль або цілі згідно з пунктом 2 та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті (див. рішення ЄСПЛ у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany) [ВП], заява № 25735/94, п. 45, ECHR 2000-VIII).

Тобто суд зазначає, що зберігання інформації в реєстрі відповідно особи повинно відбуватися на підставі Закону, що в даному випадку не дотримано, а наведені вище висновки спростовують твердження відповідача стосовно того, що останнього не наділено повноваженнями щодо видалення з Реєстру декларацій кандидатів на посаду.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №826/13937/17.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80грн. з бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції (м. Київ, 01103, бульвар Дружби Народів, 28, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації суб`єкта декларування ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції (м. Київ, 01103, бульвар Дружби Народів, 28, ) видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації суб`єкта декларування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), а саме:

1) декларацію кандидата на посаду Головного спеціаліста відділу управління даними Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України, опубліковану 26 лютого 2018 року;

2) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи із стратегічного планування та інституційного розвитку органів юстиції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції Міністерства юстиції України (перша вакантна посада), опубліковану 17 березня 2018 року;

3) декларації кандидата на посади (опубліковані 22 жовтня 2018 року):

- Головного консультанта секретаріату Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Апарату Верховної Ради України;

- Головного консультанта сектору прийому громадян Відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України;

4) декларацію кандидата на посаду державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Міністерства юстиції України, опубліковану 7 листопада 2018 року;

5) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи з питань моніторингу та контролю діяльності місцевих держадміністрацій Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України, опубліковану 19 січня 2019 року;

6) декларації кандидата на посади (опубліковані 27 січня 2019 року):

- державного експерта експертної групи з питань дисциплінарних проваджень Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України;

- державного експерта експертної групи з питань забезпечення реалізації виборчих прав Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України;

7) декларації кандидата на посади (опубліковані 8 травня 2019 року):

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Міністерства юстиції України (виправлена декларація);

- державного експерта експертної групи з прав людини Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Міністерства юстиції України (перша вакантна посада);

- державного експерта експертної групи аналізу та контролю Директорату моніторингу та контролю Секретаріату Кабінету Міністрів України (перша посада);

- державного експерта експертної групи аналізу та контролю Директорату моніторингу та контролю Секретаріату Кабінету Міністрів України (перша посада);

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності (з питань моніторингу та дослідження) Міністерства юстиції України;

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Секретаріату Кабінету Міністрів України;

- державного експерта Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності (з питань аналізу) Міністерства юстиції України;

8) декларацію кандидата на посаду державного експерта експертної групи моніторингу Директорату моніторингу та контролю Секретаріату Кабінету Міністрів України, опубліковану 10 травня 2019 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80грн. з бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції (м. Київ, 01103, бульвар Дружби Народів, 28, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін