Справа № 620/1818/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1818/21 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації до Управління Північного офісу Держаудитсужби у Житомирській області про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

Департамент фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області щодо складення акта ревізії обласного бюджету Чернігівської області в Департаменті фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації за період з 01.02.2019 по 31.10.2020 від 04.02.2021 № 06-11- 30/002, в якому просить у зв`язку з порушеннями по формі та по процедурі Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, що визначено в Акті ревізії обласного бюджету Чернігівської області в Департаменті фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації за період з 01.02.2019 по 31.10.2020 від 04.02.2021 № 06-11- 30/002, визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області, пов`язані: 1) з включенням до Акту ревізії обласного бюджету Чернігівської області в Департаменті фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації за період з 01.02.2019 по 31.10.2020 від 04.02.2021 № 06-11-30/002 матеріалів перевірок, ревізій та збору інформації, які здійснювалися в інших департаментах і управліннях обласної державної адміністрації, обласній раді, установах тощо, які не є структурними підрозділами Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, а є самостійними юридичними особами із законодавчо визначеними правами та обов`язками, і не належать до об`єкту контролю ревізії в Департаменті фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації; 2) з відсутністю при проведенні перевірок, ревізій в інших юридичних особах (окрім Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації) директора Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та організаційної роботи - головного бухгалтера ОСОБА_2 , заступника директора Департаменту фінансів ОСОБА_3 , заступника директора Департаменту фінансів - начальника управління фінансів виробничої сфери ОСОБА_4 , як це вказано на сторінці 1 Акту (додаток 6); 3) з неоформленням зведеної довідки про результати ревізії обласного бюджету, що формується на підставі актів ревізій, а складанням документу, названого "Акт ревізії обласного бюджету Чернігівської області в Департаменті фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації за період з 01.02.2019 по 31.10.2020 від 04.02.2021 №06-11-30/002"; 4) з позбавленням права ознайомлення та підписання акту та подання заперечень до нього директора Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації Дудка В.В., якого ревізори вважають головним порушником Бюджетного законодавства тощо.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що він не оскаржує Акт в цілому, а просить виключити з нього окремі позиції, які порушують вимоги діючого законодавства по формі і процедурі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату чи про розгляд справи за участі представників сторін до суду не надходило.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

У пункті 1 частини першої статті 19 КАС України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначеннями, наведеними у пунктах 19 та 23 статті 4 цього Кодексу, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк; похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, у порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені лише такі дії та рішення суб`єкта владних повноважень, які безпосередньо порушують права, свободи чи законні інтереси позивача.

Правові засади діяльності Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області визначаються Положенням про Державну аудиторську службу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, а також положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.

З аналізу наведених норм слідує, що акт ревізії - це лише документ, який фіксує факт проведення заходу (перевірки) і є носієм інформації про стан виконання вимог законодавства або виявлені порушення вимог законодавства, проте не є юридичним документом, який несе правові наслідки для особи, яка перевірялася або інтереси якої зачіпаються, та відповідно не є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України.

Так само дії службової особи щодо проведення перевірки, внаслідок яких складено акт перевірки, не породжують для особи обов`язкових юридичних наслідків та не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для особи.

Як свідчать матеріали справи позивач звернувся до суду з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області, в якому просив визнати протиправними відповідні дії відповідача під час складання акта ревізії від 04.02.2021 № 06-11-30/002.

На думку колегії суддів відповідач, вчиняючи дії, оскаржувані позивачем, здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, які підлягають оцінюванню на відповідність їх закону лише в контексті вирішення питання про притягнення особи до відповідальності у ході перевірки законності та обґрунтованості вжитих заходів, дотримання порядку їх проведення. В сукупності оцінка таких дій є одним з критеріїв законності притягнення особи до відповідальності.

Розгляд питання правомірності дій відповідача під час складення акта перевірки в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення особи до відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду у сукупності з іншими доказами, не дозволяє ефективно захистити та відновити (за наявності порушень) права особи, яка притягується до відповідальності, що не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані позивачем окремі висновки наведені у акті та дії відповідача не є рішенням суб`єкта владних повноважень, за яким виникають негативні наслідки для особи в частині притягнення її в подальшому до відповідальності, а тому не підпадають під визначення рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України.

Оскільки зазначений спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржувані позивачем дії інспектора щодо складання Акта ревізії не порушують прав, свобод або інтересів позивача, що на підставі вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене, враховуючи суть спірних правовідносин та правову позицію Верховного Суду, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для розгляду даного спору у порядку адміністративного судочинства та водночас наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

А.Ю.Коротких