Справа № 640/16525/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київпорт» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київпорт» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Київпорт» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати припис від 01.07.2019 №1245-14/06 Державної служби геології та надр України (Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю).

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваний припис не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки перевірка проведена без дотримання вимог законодавства у сфері державного контролю, за відсутності уніфікованої форми акту, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику та від цілей заходу, щодо яких буде здійснюватися нагляд (контроль).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки акта не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, та перевірка була проведена з численними грубими порушеннями чинного законодавства України, що свідчить про необгрунтованість припису.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Київський річковий порт» є власником спеціального дозволу на користування надрами № 672 від 05.11.1996.

Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено планову перевірку Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт», за результатами якої складено Акт перевірки від 01.07.2019 року №06-06/22/2019-23/п (153) дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини).

У відповідності до акту перевірки від 01.07.2019 року №06-06/22/2019-23/п (153) контролюючим органом виявлені наступні порушення:

1) у зв`язку з продовженням терміну дії спеціального дозволу на користування надрами № 672 від 05.11.1996 (наказ від 19.07.2017 № 326) не отримано новий Акт про надання гірничого відводу, який мав би засвідчити право на користування надрами. Попередній Акт про надання гірничого відводу від 24.06.1997 № 8 не має чинності у зв`язку з тим, що відсутні документи які посвідчують надане право на користування землею;

2) надрокористувачем за відсутності Акту про надання гірничого відводу проводиться видобування піску з Ново-Українського родовища;

3) не виконується підпункт 3.5 протоколу УкрТКЗ від 30.09.1985 № 4499 в частині проведення контролю якості піску в районі свердловини № 48, а також дотримання режиму їх збагачення з метою забезпечення нормативної якості продукції;

4) у зв`язку з тим, що під час видобувних робіт не підтверджується горизонт підрахунку запасів (фактично + 76,0 м, а згідно протоколу УкрТКЗ - +71,5м) не проведено списання запасів піску, як такі що не підтвердились

5) заповнення форми 5-гр не відповідає вимогам Інструкції із заповнення форми звітності № 5-ГР (тверді горючі, металічні та неметалічні корисні копалини) (річна). «Звітний баланс запасів корисних копалин за 20__рік», затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 14.03.2016 №97 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 травня 2016 року за №789/28919, а саме: в графі 3 не вірно вказана проектна річна (виробнича) потужність підприємства, шахти (розрізу) - 6000 тис. м3 (згідно з проектом 9000 тис. куб.м.); глибина підрахунку запасів корисних копалин (м) - + 76,0м (фактично + 71,5м - протокол УкрТКЗ від 30.09.1985 № 4499 - пп. 3.1.4.); максимальна (фактична) глибина розробки (м) - 15м (фактично від 11 до 20 м); потужність корисної товщі (м) - 12м (згідно 3 розділом 5.4. потужність корисної копалини коливається від 11,61м до 14.66м, середня 13,2м); в графі 20 не вірно вказано проектні втрати - 5% (згідно з проектом втрати складають 6%);

6) не проведено корегування робочого проекту «Разработка Ново-Украинского месторождения песков» у зв`язку з тим, що видобування піску Ново-Українського родовища проводиться з порушенням вимог цього проекту в частині першочерговості відпрацювання родовища, а також за обсягами та напрямком видобувних робіт передбачених в Календарному плані добувних робіт;

7) у плані розвитку гірничих робіт на 2019 рік не передбачено проведення експлуатаційної розвідки (те ж саме відбувалось в плані розвитку на 2018 рік), та не надано інформацію про проведення у 2018 році експлуатаційної розвідки (обсяги буріння, результати досліджень корисної копалини). Крім того, не надано інформацію про проведення протягом п`яти місяців 2019 року експлуатаційної розвідки;

8) не дотримано план розвитку гірничих робіт за 2018 рік в частині запланованого об`єму видобутку (план 2800 тис. кв.м., фактично видобуто 1002,1 тис. кв.м.).

На підставі виявлених порушень, Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено припис №1245-14/06 від 01.07.2019 в якому зобов`язано у строк до 01.08.2019 року надати копії документів до Відділу щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин.

ПрАТ «Київпорт» надало заперечення на акт від 03.07.2019 року № 01-29-332 до Держгеонадр (вх. № 13649/02/14-19 від 03.07.2019 року) та Відділу (вх. № 14/06-402 від 03.07.2019 року), та додаткові пояснення до заперечення на акт від 31.07.2019 року № 01-29-387/1 до Держгеонадра (вх. № 15594/02/14-19 від 05.08.2019 року) та Відділу (вх. № 14/06-483 від 01.08.2019 року).

Листом від 05.08.2019 № 1487-14/06 у відповідь Центральний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю), повідомив, що враховуючи лист ПрАТ «Київпорт» від 31.07.2019 № 01-29-237/1 (вх. № 14/06-483 від 01.08.2019 року) з доданими до нього матеріалами щодо виконання припису, станом на 05.08.2019 з боку надрокористувача залишаються не усунутими порушення вимог законодавства про надра, а саме: п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 припису.

Не погоджуючись з приписом відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не доведено/не оскаржується самого факту відсутності зазначених в Акті порушень, а Наказ Держгеонадр від 28.11.2018 № 450 «Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 рік» не є предметом даного позову, вказане свідчить про необгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини першої ст. 19 Кодексу України про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Згідно зі статтею 60 Кодексу України про надра державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Частиною першою статті 61 Кодексу України про надра визначено, що державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174.

Відповідно до пп. 9, 10, 12, 14 п. 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174, Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням; проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства.

З огляду на вказане, Держгеонадра України при здійсненні державного нагляду за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр цей орган керується правилами, визначеними вказаним Законом з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України про надра.

Аналогічний висновок викладений і Верховним Судом у його постанові від 09.07.2020 у справі № 826/3015/16 (адміністративне провадження № К/9901/2317/17).

У відповідності до частини четвертої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 рік, затвердженого Наказом Держгеонадр від 28.11.2018 року № 450, та Наказу Держгеонадр від 03.05.2019 року № 136 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у червні 2019 року» Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України було оформлено направлення на проведення перевірки ПрАТ «Київський річковий порт», якому наданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 672 від 05.11.1996.

При цьому, повноваження відповідача щодо проведення перевірки дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства позивачем не заперечуються.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно частини сьомої статті 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У відповідності до частини восьмої вказаної статті припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Аналіз наведених норм свідчить, що відповідач наділений повноваженнями здійснювати державний нагляд (контроль) на відповідність дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, та у разі виявлення порушення вимог законодавства, видавати приписи щодо усунення порушень вимог законодавства.

Як свідчать матеріали справи, за наслідками проведення перевірки згідно Акту від 01.07.2019 року №06-06/22/2019-23/п (153) на підставі виявлених порушень, відповідачем складено припис №1245-14/06 від 01.07.2019 в якому зобов`язано у строк до 01.08.2019 року надати копії документів щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин.

Разом з тим, позивач вважає оскаржувану перевірку протиправною, так як зазначений акт перевірки складено за відсутності уніфікованих форм актів, які також не були оприлюднені на її офіційному сайті, тому така перевірка, на думку апелянта, була проведена з грубими порушеннями чинного законодавства України, а припис складений за її результатами підлягає скасуванню.

Так, у силу вимог частини п`ятнадцятої статті 4 Закону №877-V визначено, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

За змістом частини другої статті 5 Закону №877-V уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством. Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб`єктів господарювання (крім новостворених).

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті у порядку, визначеному законодавством.

У свою чергу, уніфіковані форми актів перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин затверджені Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.03.2013 року № 133 та оприлюднені на офіційному веб-сайті Державної служби геології та надр України (http://www.geo.gov.ua/storinka/formy-dokumentiv-u-sferi-zdivsnennva-derzhavnogo-geologichnogo-kontrolvu) і внесені до пілотного модулю Інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 877-V з урахуванням Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік, затвердженого Наказом Державної регуляторної служби України від 15.11.2018 року № 152, Держгеонадра Наказом від 28.11.2018 року № 450 затвердили «Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 рік» та розмістила його у встановлені законодавством строки на своєму офіційному веб-сайті: www.geo.gov.ua в підрозділі «Накази Держгеонадр» розділу «Нормативно-правові акти».

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів від 31.10.2018 року № 913 затверджено критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр і визначається періодичність здійснення плановик заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр, які розроблені на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 342 «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)».

У свою чергу, вказана Постанова від 31.10.2018 року № 913 розміщена на офіційному веб-сайті служби геології та надр України за посиланням http://geo.gov.ua/resolution-of-the-cabmet-of-ministers-of-ukraine/.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 229 від 26.06.2019 відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», частини першої статті 61 Кодексу України про надра, частини другої статті 6 Закону України «Про державну геологічну службу України», підпункту 61 пункту 4 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 32, підпункту 12 пункту 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174, Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 342 було затверджено уніфіковану форму акту, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що суб`єктом владних повноважень, було використано відповідні уніфіковані форми, які були чинні під час проведення державного геологічного контролю позивача.

Крім того, Акт перевірки від 01.07.2019 №06-06/22/2019-23/п (153) відповідає вимогам, встановленим до нього частиною шостою статті 7 Закону №877-V.

У той же час, позовні вимоги позивача щодо оскарження припису №1245-14/06 від 01.07.2019 фактично ґрунтуються лише на порушенні відповідачем процедури проведення перевірки з огляду на відсутність у відповідача таких повноважень, при цьому, Наказ Держгеонадр від 28.11.2018 року № 450 «Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 рік», як вірно відзначено судом попередньої інстанції, позивачем не оскаржувався.

Враховуючи, що позивачем у позовній заяві не доведено/не оскаржується самого факту відсутності зазначених в Акті порушень, а суд апеляційної інстанції згідно частини п`ятої статті 308 КАС України не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції, відтак вказане свідчить про законність дій відповідача в результаті встановлення порушення приписів законодавства позивачем.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування спірного припису від 01.07.2019 №1245-14/06.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київпорт» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук