Справа № 380/12609/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

В с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду 30.12.2020 надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 12 березня 2020 року №10-К-1, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника голови Дрогобицької районної державної адміністрації у зв`язку з призначенням голови Дрогобицької районної державної адміністрації 12 березня 2020 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Дрогобицької районної державної адміністрації;

- стягнути з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 04 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 21 січня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

04.02.2021 відповідач подав суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив щодо строку звернення позивача до суду, а саме, що позивач звернувся в суд не в місячний строк з дня вручення копії розпорядження про звільнення або з дня видачі трудової книжки, як це передбачено ст. 233 КЗпП України, а зі спливом цього строку. Зазначає, що позивач вказав, що про порушене право дізнався з відповіді на запит на отримання публічної інформації від 07.12.2020. В той же час вказує, що розпорядження про звільнення позивача прийнято ще 12.03.2020 та позивач ознайомлений з даним розпорядженням 12.03.2020, про що свідчить проставлений підпис позивача про ознайомлення на розпорядженні. Також зазначає, що 12.03.2020 позивачем також отримано трудову книжку, про що свідчить проставлений позивачем підпис в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. У відповідь на запит від 07.12.2020 райдержадміністрацією позивачу було надано завірені копії документів особової справи, з якими позивач вже був ознайомлений в день звільнення 12.03.2020, про що свідчить проставлений підпис ОСОБА_1 в особовій картці ОСОБА_1 .

По суті позовних вимог відповідач заперечив з тих підстав, що позивач посилається на ті норми, які втратили чинність, а згідно чинного Закону України «Про місцеві державні адміністрації» жодного погодження голови обласної державної адміністрації при звільненні позивача не потрібно. Норма про те, що перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації була передбачена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" від 07.10.2010 року №2592-VI, яким відповідно внесено такі змін до Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Однак, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" від 07.10.2010 року №2592-VI втратив чинність на підставі Закону України від 23 лютого 2014 року № 763-УП «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України"» і який є чинним. Законом України від 23 лютого 2014 року № 763-VII також передбачено, що норми законів України, до яких вносилися зміни Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України", які втратили чинність згідно з пунктом 1 цього Закону, діють в редакції, чинній станом на 7 жовтня 2010 року, з урахуванням змін, внесених законами України після 7 жовтня 2010 року, у частинах, що відповідають нормам Конституції України, які діють станом на дату набрання чинності цим Законом. Відповідно станом на день звільнення позивача ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» застосовується у редакції чинній станом на 7 жовтня 2010 року, і якою передбачено, що перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідної обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Дані зміни вказані, звичайно, і в Законі України «Про місцеві державні адміністрації». Аналізуючи відомості про внесені зміни вбачається - Щодо втрати чинності Закону № 2592-УІ від 07.10.2010 додатково див. Закон №763-УП від 23.02.2014, ВВР, 2014, № 12, ст.189. Відтак, позивачем неналежно досліджено чинне законодавство, з якого невірно зроблено висновки про нібито бездіяльність райдержадміністрації при звільненні позивача з посади. Всі вимоги законодавства райдержадміністрацією при проведенні звільнення позивача дотримано, що підтверджує правомірність прийнятого райдержадміністрацією розпорядження. Відповідно, підстави для його скасування та поновлення позивача на посаді відсутні.

09.02.2021 позивач подав відповідь на відзив, якому вказав, що твердження відповідача спростовується тим, що особова картка працівника (типова форма № П-2), яка долучена до матеріалів даної справи, не містить відомостей ні про погодження на призначення позивача на посаду, так і про погодження його звільнення. Поряд з цим, як підтверджується розпорядженням відповідача про звільнення позивача від 12 березня 2020 року №10-К-1, то в ньому також відсутня інформація про погодження звільнення позивача з головою обласної державної адміністрації.

16.02.2021 відповідач подав заперечення, в якому додатково зазначив, що у відповіді на відзив позивач вказує, що в розпорядженні про його звільнення від 12.03.2020 №10-К-1 відсутня інформація про погодження його звільнення з головою обласної державної адміністрації. Як зазначалось, з цим розпорядженням позивач був ознайомлений без жодних зауважень 12.03.2020, а тому саме в день ознайомлення позивачем з розпорядженням виявлено відсутність такого погодження, відповідно з цього дня він дізнався про порушення, на його думку, його права.

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку залишено без руху.

Надано позивачеві строк протягом 5 днів з дня вручення ухвали для звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказаними інших підстав для поновлення строку (з доказами поважності пропуску строку звернення до суду).

Від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду у якій позивач вказує, що з 2 березня 2020 року знаходився у черговій відпустці. Ця відпустка була зумовлена необхідністю доглядом за сином, який внаслідок важкої травми потребує постійної сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №827647 від 15.11.2018 року. 11 березня 2020 року його відкликано за його заявою з цієї відпустки і 12 березня 2020 року звільнено з роботи. Вказані обставин унеможливили перевірку позивачем особисто наявності погодження його звільнення з головою обласної державної адміністрації. Вказує, що до його функціональних обов`язків як заступника голови районної державної адміністрації не входили повноваження з візування розпоряджень, в тому числі, й з кадрових питань щодо апарату та керівного складу районної державної адміністрації, як це підтверджується розпорядженням Дрогобицької районної державної адміністрації від 20 березня 2019 року «Про розподіл функціональних обов`язків між керівництвом районної державної адміністрації» №121, а, відтак, перевірити наявність чи відсутність погодження свого звільнення з головою обласної державної адміністрації при підготовці даного розпорядження про його звільнення я об`єктивно не мав можливості. Зазначає, що весь час в подальшому - з дати звільнення до моменту звернення з запитом до відповідача 11 грудня 2020 р. та отримання відповіді на запит про отримання публічної інформації від 07 грудня 2020 року з додатком - належним чином засвідченою копією своєї особової справи на 37 аркушах, з якої він дізнався про відсутність погодження свого звільнення з головою обласної державної адміністрації, позивач займався реабілітацією свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом першої групи «А» і потребує постійної сторонньої допомоги. Вказує, що син є інвалідом першої групи внаслідок важкої політравми, отриманої після ДТП, як це підтверджується довідкою ТОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна від 01 березня 2021 року №125/3-37. В період з 02 березня до 17 березня 2020 року та з 05 жовтня по 30 жовтня 2020 року його син, який потребує постійної сторонньої допомоги, перебував в Державній реабілітаційній установі «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Галичина» смт. Люблін Великий, що стверджується Випискою №308 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17 березня 2020 року, яка міститься у матеріалах справи, та Випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30 жовтня 2020 року. Випискою №308 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого; випискою із історії хвороби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проходження нейрофізіологічної реабілітації за системою проф. Козявкіна за період 06.07.2020 по 17.07.2020 р., направленням на медико-соціально-експертну експертну комісію (МСЕК) від 11.11.20 р.; посвідченням серії НОМЕР_1 ; довідкою до акта огляду медико-соціально-експертною комісією №827647; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого; посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.12.2019 р.: довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №358522 від 23.11.2020 року; випискою з історії хвороби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проходження нейрофізіологічної реабілітації за системою проф. Козявкіна за період 07.12.2020 по 18.12.2020 р., які міститься у матеріалах справи, підтверджується обставина реабілітації його сина за його участю, що також об`єктивно унеможливлювало вчинення позивачем дій, пов`язаних із зверненням до суду ще й з урахуванням відсутності інформації про непогодження мого звільнення з головою обласної державної адміністрації. Медичними документами сина за серпень-вересень 2020 року, а також вище наведеними медичними документами, підтверджується обставина того, що в період після 06 серпня 2020 року (кінцевого строку встановленого відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції чинній з 02 квітня 2020 року до 16 липня 2020 року) у позивача були об`єктивні непереборні труднощі, які унеможливлювали звернення до суду у місячний з моменту звільнення.

Ухвалою від 18.03.2021 позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 ухвалу від 18.03.2021 скасовано, справу направлено для продовження розгляду, яка надійшла до суду 08.06.2021.

Ухвалою від 30.06.2021 відмовлено у розгляді справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

З 15 листопада 2018 року позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем - Дрогобицькою районною державною адміністрацією згідно із розпорядженням голови Дрогобицької районної державної адміністрації №52-К-1 від 14 листопада 2018 року, яким позивача призначено на посаду заступника голови Дрогобицької районної державної адміністрації з 15 листопада 2018 року з посадовим окладом згідно штатного розпису (Класифікатор професій України ДК 003:2010-1120.1) (а.с.8).

Однією із підстав для призначення на вказану посаду був лист-погодження Кабінету Міністрів України від 08.11.2018 року №21333/0/2-18 (а.с.10).

Розпорядженням від 12.03.2020 №10-к-1 про звільнення ОСОБА_3 , позивача звільнено з посади заступника голови Дрогобицької районної державної адміністрації у зв`язку з призначенням голови Дрогобицької районної державної адміністрації 12 березня 2020 року. Підставною зазначено «заява ОСОБА_3 від 11 березня 2020 року» (а.с.13).

Позивач ознайомлений з даним розпорядженням 12.03.2020, про що свідчить власний підпис ОСОБА_3 .

Разом з тим, 12.03.2020 позивачем також отримано трудову книжку, про що свідчить проставлений позивачем підпис в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них.

Також з`ясовано, що з особовою справою позивач ознайомлений в день звільнення 12.03.2020, про що свідчить проставлений підпис ОСОБА_1 в особовій картці ОСОБА_1 , копія якої долучена відповідачем.

Позивач вважає розпорядження про звільнення протиправним, оскільки звільнення позивача відбулося без погодження з головою обласної державної адміністрації.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з преамбулою, відповідно до Конституції України організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначає Закон України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року № 586-XIV.

У первинній редакції на час прийняття вказаного закону, стаття 10 мала таку редакцію:

«Стаття 10. Заступники голів місцевих державних адміністрацій

Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

Перший заступник голови обласної державної адміністрації призначається на посаду головою обласної державної адміністрації за згодою Прем`єр-міністра України.

Заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду головою обласної державної адміністрації за погодженням з відповідним віце-прем`єр-міністром України.

Перші заступники та заступники голів районних державних адміністрацій призначаються на посади головами районних державних адміністрацій за погодженням з відповідними заступниками голів обласних державних адміністрацій.

Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.»

У подальшому прикінцевими положеннями Закону України «Про Кабінет Міністрів України» 21 грудня 2006 року № 514-V у Законі України "Про місцеві державні адміністрації" (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 20-21, ст. 190):

1) у частині третій статті 5 слово "Примірні" замінити словом "Рекомендаційні";

2) частини другу - четверту статті 10 замінити частиною такого змісту:

"Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України".

У зв`язку з цим частину п`яту вважати частиною третьою;

Відтак після внесення вказаним Законом України «Про Кабінет Міністрів України» змін до Закону України «Про місцеві державні адміністрації», стаття 10 мала таку редакцію:

«Стаття 10. Заступники голів місцевих державних адміністрацій

Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Частина друга статті 10 в редакції Закону N 514-V ( 514-16 ) від 21.12.2006 \

Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.»

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України» від 7 жовтня 2010 року N 2592-VI, який згідно картки документа набрав чинності 13.10.2010, внесено зміни у ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» а саме, « 4) частину другу статті 10 викласти в такій редакції:

"Перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації";»

Отже лише з 13 жовтня 2010 року стаття 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» мала таку редакцію:

Стаття 10. Заступники голів місцевих державних адміністрацій

Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

Перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації.

Частина друга статті 10 в редакції Законів № 514-V від 21.12.2006, № 2592-VI від 07.10.2010\

Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Саме на таку редакцію ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яка діяла з 13 жовтня 2010 року посилається позивач як на підставу свого незаконного звільнення, оскільки така редакція передбачала, що перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації.

Суд зазначає позивачеві, що Закон України «Про Кабінет Міністрів України» від 21 грудня 2006 року № 514-V яким у ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" вносилися зміни у 2006 році втратив чинність на підставі Закону № 279-VI від 16.05.2008.

Також суд звертає увагу позивача, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України» від 7 жовтня 2010 року N 2592-VI, за яким редакція ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яка діяла з 13 жовтня 2010 року і передбачала, що перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації, втратив чинність на підставі Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" N 763-VII ( 763-18) від 23.02.2014, ВВР, 2014, N 12, ст.189 \

Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" N 763-VII ( 763-18) від 23.02.2014, ВВР, 2014, N 12, ст.189 набрав чинності 02.03.2014 року.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" N 763-VII ( 763-18) від 23.02.2014, ВВР, 2014, N 12, ст.189 Верховна Рада України постановила:

«Встановити, що норми законів України, до яких вносилися зміни Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України", які втратили чинність згідно з пунктом 1 цього Закону, діють в редакції, чинній станом на 7 жовтня 2010 року, з урахуванням змін, внесених законами України після 7 жовтня 2010 року, у частинах, що відповідають нормам Конституції України, які діють станом на дату набрання чинності цим Законом».

Отже з урахуванням ст. 2 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" N 763-VII ( 763-18) від 23.02.2014, ВВР, 2014, N 12, ст.189, починаючи з 2014 року стаття 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» діє в редакції чинній станом на 07 жовтня 2010 року.

Станом на 07 жовтня 2010 року стаття 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" мала таку редакцію, яка є і була чинною на час звільнення позивача:

Стаття 10. Заступники голів місцевих державних адміністрацій

Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Частина друга статті 10 в редакції Закону N 514-V ( 514-16 ) від 21.12.2006 \

Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Саме у такій редакції станом на 07 жовтня 2010 позивач може самостійно переконатися на офіційному веб-сайті Верховної Ради України: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/586-14/ed20100727#Text

Редакція ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на яку посилається позивач і яка передбачала, що перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації діяла не з 07.10.2020, а з 13.10.2010, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України» від 7 жовтня 2010 року N 2592-VI, згідно картки документа набрав чинності 13.10.2010, у чому позивач також може переконатися на офіційному веб-сайті Верховної Ради України https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/586-14/ed20101013#Text

Отже на час звільнення позивача у березні 2020 року стаття 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" була чинною у редакції станом на 07 жовтня 2010 року та визначала, що:

Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Частина друга статті 10 в редакції Закону N 514-V ( 514-16 ) від 21.12.2006 \

Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Жодних вимог погоджувати звільнення позивача з кимось після заявлення позивачем про припинення своїх повноважень новопризначеному голові місцевої державної адміністрацій у день його призначення, діюча редакція статті 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" не містить.

Та обставина, що на веб-сайті Верховної Ради України ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" технічно не приведена у відповідність до Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" N 763-VII ( 763-18) від 23.02.2014, ВВР, 2014, N 12, ст.189, набрав чинності 02.03.2014 року), не є підставою застосовувати до спірних правовідносин іншу редакцію ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" аніж станом на 07.10.2010, відповідно до ст. 2 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" N 763-VII ( 763-18) від 23.02.2014, ВВР, 2014, N 12, ст.189).

Більше того, суд звертає увагу позивача, що саме згідно з редакціє станом 07.10.2010 ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" позивача і призначалося на посаду, оскільки призначення позивача на посаду погоджувалося Кабінетом Міністрів України (а.с.45 лист-погодження КМУ за підписом Прем`єр-міністра України Володимира Гройсмана).

Застосування ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" у редакції з 13.10.2010 передбачало б погодження лише з головою обласної державної адміністрації, а не з Кабінетом Міністрів України. Однак погодження призначення позивача здійснювалося саме Кабінетом Міністрів України і позивач погодився з таким погодженням з Кабінетом Міністрів України при призначенні, а не за погодженням з головою обласної державної адміністрації.

В іншому випадку, якщо брати до уваги доводи позивача про редакцію ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", яка на його думку була на час його звільнення, то така ж редакція цієї статті була і на час призначення позивача на посаду.

Відтак Розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації №52-К-1 від 14.11.2018 р «Про призначення ОСОБА_1 » слід було б розглядати як незаконне, оскільки у ньому в підставах відсутнє посилання на погодження призначення позивача з головою обласної державної адміністрації (а.с.8).

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона відповідно до положень ст. 77 КАС України повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевірив дії та рішення відповідача чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного та встановлених фактичних обставин справи, суд не встановив порушень відповідачем вимог нормативно-правових актів у спірних правовідносинах, відтак відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення ч.2 ст.2 КАС України відповідачем дотримані повністю, а тому із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Порушення прав позивача є надуманим, а спір позивачем ініційований з підстав посилання на норми статті 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" які не є чинними ще з 2014 року внаслідок прийняття Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" N 763-VII ( 763-18) від 23.02.2014, ВВР, 2014, N 12, ст.189 , який набрав чинності 02.03.2014 року.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст рішення складений 30.06.2021 р.

Суддя Коморний О.І.