Справа № 420/8820/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8820/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 15.04.2021 № 18 щодо обмежень під час перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру, що діяв на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 04.03.2020 №354 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в органах прокуратури Одеської області вона працювала з 1982 року. На підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 позивачці призначено пенсію за вислугою років у розмірі 90% від заробітної плати з 03.04.2002 довічно.

Позивач вказала, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та у зв`язку з підвищенням у вересні 2017 року заробітної плати працюючих працівників органів прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», прокуратурою Одеської області 04.03.2020 їй надано довідку №354 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 12.03.2020 із заявою про проведення перерахунку її пенсії за вислугою років. До заяви встановленого зразка позивач додала додаткову заяву про перерахунок пенсії в порядку, визначеному законом, чинним станом на час призначення пенсії, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження його максимального розміру, а також довідку прокуратури Одеської області від 04.03.2020 №354 з даними про підвищення заробітної плати, копії паспорту та ідентифікаційного коду, трудової книжки.

За результатами розгляду заяви рішенням відповідача відмовлено у проведенні перерахунку. Позивач оскаржила рішення суб`єкта владних повноважень до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №420/2906/20, яке переглянуте П`ятим апеляційним адміністративним судом 08.04.2021, позов задоволено, рішення відповідача визнано протиправним і зобов`язано перерахувати і виплачувати пенсію з 13.12.2019. Механізм перерахунку у розмірі 90% без обмеження максимального розміру скасовано апеляційною інстанцією як заявлені передчасно з урахуванням висновків у зразковій справі №560/2120/20.

Позивач зазначила, що у травні 2021 року вона звернулася до начальника ГУ ПФУ в Одеській області зі зверненням про повторній розгляд її заяви про перерахунок пенсії від 12.03.2020.

За результатами повторного розгляду заяви від 12.03.2020 рішенням суб`єкта владних повноважень від 15.04.2021 №18 пенсію перераховано у розмірі 60% від заробітної плати в сумі 25228 грн. та з обмеженням максимального розміру пенсії з 13.12.2019. Отже, фактично розмір пенсії визначено на рівні 16380 грн., а з 01.12.2020 - 17690 грн.

Позивач вказала, що пенсія за вислугу років у розмірі 90% місячного заробітку уповноваженим органом Пенсійного фонду України їй призначена довічно з 03 квітня 2002 року у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, в редакції в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001. Саме у цьому розрахунку позивач отримувала пенсію до 13.12.2019.

Згідно з ч.1 ст.50-1 цього Закону, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Позивач зазначила, що у зв`язку з тим, що її стаж, необхідний для призначення пенсії перевищував 20 років, їй призначено пенсію у розмірі 90% від заробітної плати.

Стосовно позивача не приймалося рішень про скасування розрахунку призначеної у 2002 році пенсії. За таких обставин, посилання відповідача на положення ч.2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» як на підставу для встановлення відсоткового розміру для перерахунку пенсії не відповідають вимогам Закону, оскільки ця частина регулює виключно питання відсоткового розміру пенсій, що призначаються вперше.

Таким чином, до Закону України «Про прокуратуру» та іншого законодавства, що регламентує питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури України внесені зміни, які суттєво звужують і обмежують зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, та які не можуть застосовуватися при проведенні перерахунку пенсії працівникам прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цих нормативних актів в силу припису закону та Конституції України. Оскільки застосування нових положень закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить приписам ч.ч. 1 та 2 ст.22, ч.1 ст. 64, 58 Конституції України.

Отже, на думку позивача, застосування суб`єктом владних повноважень у даних правовідносинах обмежень при перерахунку пенсії не відповідає вимогам Конституції України.

Ухвалою від 01.06.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Зазначено, що справа буде розглянута судом у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії пенсійної справи позивача для долучення до матеріалів справи.

17.06.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що згідно п.5 ст.86 Закону №1697 працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої ч.1 цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення жінками віку, що на 5 років менше ніж пенсійний вік, установлений ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60% місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену ч. 1 цієї статі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 по справі №420/2906/20 зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VІІ, з 13.12.2019 на підставі довідки прокуратури Одеської області від 04.03.2020 № 354, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

На виконання зазначеного судового рішення розмір пенсії перераховано із заробітної плати 42046,66 грн., та з 13.12.2019 становив 25228,00 грн. (42046,66 грн. х 60%).

Відповідач вказав, що вперше обмеження максимального розміру пенсії були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI.

Відповідно до п.13-2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до Закону України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» та від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За правилами ст.2 Закону №3668-VІ, який набрав чинності з 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про прокуратуру», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.3 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так само, ч.3 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VІ визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічна норма передбачена і абз. 6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ, відповідно до якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, п.2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, - цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень ч.ч. 2, 3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом.

З аналізу норм абз. 1, 2 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI вбачається, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень ст.2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.10.2011, та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Таким чином, наведені в п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки їх дія розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями.

Відповідач вказав, що п.2 розділу II Закону №3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

При цьому норми п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту «обмеження максимального розміру пенсії» за колом осіб в момент набуття чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Так, норми ст.2 Закону №3668-VI кореспондуються з положеннями ч.3 ст.85 Закону №1788-ХІІ, абз. 6 ч.15 ст. 86 Закону №1697 та ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (втратила чинність), неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Відповідач зазначив, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст.2 Закону №3668-VІ зокрема Закону №1697, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми ч.1 ст.2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно посилань позивача на здійснення перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 Головне управління не погоджується, оскільки зазначена норма ще з 01.01.2015 є нечинною (14.10.2014 прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015).

У таких випадках слід керуватися чинним законодавством, зокрема ст.86 Закону №1697-VII.

Перерахунок пенсії здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Застосуванню підлягає та норма, яка є чинною на момент здійснення перерахунку пенсій, а не та, яка була чинна на момент виходу на пенсію або за рішеннями суду, які було ухвалено на підставі інших довідок та за інших умов.

У таких випадках слід керуватися чинним законодавством, зокрема ст.86 Закону №1697-VII в редакції чинній на момент звернення позивача за перерахунком.

Тобто, на момент звернення позивача до Головного управління, перерахунок пенсії працівникам прокуратури здійснюється на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (з наступними змінами, та застосовується Закон України від 24.12.2015 №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» та від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів».

З урахуванням вищевикладеного, Головне управління зауважує, що ретроспективне застосування при обчисленні пенсійної виплати позивача положень ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, яка на дату такого перерахунку втратила чинність, неодмінно призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів та суперечитиме принципу дії законів у часі.

Отже, застосування при обчисленні пенсії позивача з 13.12.2019 положень ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, яка втратила чинність, щодо визначення розміру пенсійної виплати виходячи з 90% місячного заробітку не відповідатиме конституційному принципу рівності перед законом та суперечитиме приписам ст.24 Конституції України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.04.2002 року отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру у розмірі 90% від суми місячного заробітку, що підтверджується протоколом №34069 від 08.04.2002 року (а.с. 59).

04 березня 2020 року Прокуратурою Одеської області видано ОСОБА_1 довідку №354 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до якої заробітна плата за відповідною посадою (начальника відділу) складала 42046,66 грн. (а.с. 22).

Довідка видана на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та постанови КМУ від 30.08.2017 року №657. Цю довідку про розмір заробітної плати видано за нормами, чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення суду прийнято протокольне рішення №18 про перерахунок пенсії (а.с. 14-16).

Відповідно до вказаного перерахунку:

Середньомісячний заробіток 42046,66 грн.;

Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 60%;

Основний розмір пенсії від середнього заробітку 25228,00 грн.;

Місяць підвищення пенсії 01.12.2019;

Максимальний розмір пенсії 16380,00 грн.

Вважаючи своє право порушеним діями відповідача щодо обмеження пенсії під час перерахунку максимальним розміром, та зменшення основного розміру пенсії з 90% на 60% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-XII, в редакції, чинній на момент призначення пенсії.

Так, відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-XII, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч.12 ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-XII, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

За приписами ч.17 ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-XII, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії, Законом України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-XII було передбачено право осіб, яким призначена пенсія за цим Законом, на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року ухвалений Закон України Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697-VII (надалі Закон №1697-VII), який набув чинності 15.07.2015 року.

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури регламентовані статтею 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697-VII.

У свою чергу, питання перерахунку пенсії у первісній редакції (тобто в редакції прийняття Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697-VII) було врегульовано частиною 20 цієї статті (86), якою передбачалось: Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII Прикінцеві положення Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01 січня 2015 року набув чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України Про прокуратуру.

13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:

- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: 20.Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

У своєму рішенні (п. 2.3 мотивувальної частини) Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з 13 грудня 2019 року Закон України Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набула право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.

Як встановлено судом, 04 березня 2020 року Прокуратурою Одеської області видано ОСОБА_1 довідку №354 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до якої заробітна плата за відповідною посадою (начальника відділу) складала 42046,66 грн. (а.с. 22).

Довідка видана на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та постанови КМУ від 30.08.2017 року №657. Цю довідку про розмір заробітної плати видано за нормами, чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу.

Предметом спору у даній справі є дії відповідача під час здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Прокуратури Одеської області №354 від 04 березня 2020 року про розмір заробітної плати за нормами, чинними на 06.09.2017 року.

Стаття 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII регламентує питання пенсійного забезпечення працівників прокуратур.

Згідно з ч. 2 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.15 ст.86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тимчасово, по 31 грудня 2017 року: Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, відповідно до діючого Закону України Про прокуратуру особа, яка набула право на пенсію за цим Законом, має право на здійснення перерахунку пенсії на рівні заробітної плати працівника на відповідній посаді в прокуратурі (ч.20 ст.86), в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати (ч.2 ст.86), але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (ч.15 ст.86).

Разом із тим, позивач набув право на пенсію з 2003 року.

На той час діяв Закон України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-XII, ч.2 ст.50-1 якого передбачала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції щодо застосування норм матеріального права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій пенсійного органу стосовно перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", із застосуванням при здійсненні такого перерахунку відсоткового значення розміру пенсії, яке на час здійснення її перерахунку було зменшено внаслідок змін у законодавстві.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а, висловлена правова позиція згідно з якою при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни у законодавстві щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згодом таке правозастосування було підтримано й у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а (2-а/310/652/16).

В ухвалі від 04 лютого 2021 року по справі №400/6132/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вирішуючи питання щодо розгляду як зразкової справи за позовними вимогами, в яких постають питання: в якому відсотковому розмірі має право позивач на здійснення перерахунку пенсії, а саме: у відсотках, передбачених статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", чинний на момент призначення пенсії; або у відсотках, передбачених статтею 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", чинного на момент здійснення перерахунку пенсії позивачці, зазначив, що відступу від вищенаведених правових позицій суду касаційної інстанції не відбувалось.

Тобто, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, у даному випадку 90%.

Отже, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині протиправного зменшення позивачу основного розміру пенсії за вислугу років з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 60% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки Прокуратури Одеської області № 354 від 04.03.2020 року.

Стосовно обмеження пенсії максимальним розміром суд зазначає таке.

Згідно положень абзацу 6 пункту 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру (в редакції Закону України від 02 березня 2015 р. №213-VIIІ і Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 р.), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, згідно пункту 2 Прикінцевих Положень Закону України від 02 березня 2015 р. №213-VIIІ порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) встановлений цим Законом стосується саме працюючих пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Позивач не є працюючим пенсіонером, а тому на неї не можуть розповсюджуватись норми Закону України від 02 березня 2015 р. №213-VIIІ про порядок виплати пенсій.

У свою чергу, відповідно до п. 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України № 911-VIIІ від 24 грудня 2015 р., цей Закон набрав чинності з 1 січня 2016 року. Дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Тобто, вказаним законом внесено зміни до ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-УІІ від 14.10.2014 року та визначено, що до пенсій, які призначаються за вказаним Законом №1697-VII з 01.01.2016 року застосовуються обмеження її максимальним розміром.

Разом з тим, пенсія позивачу була призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ в редакції, яка не містила жодних положень щодо обмеження розміру пенсій, які призначаються.

З огляду на викладене на позивача не можуть розповсюджуватись норми Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 р.

Відповідно до частин 2, 3 статті 22, частини 1 статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII в частині обмеження пенсії максимальним розміром стосуються саме призначення пенсій особам згідно з вказаним Законом. Норми Закону №1697-VII не можуть застосовуватись до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Також слід зазначити, що у ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, яка визначає порядок та підстави перерахунку пенсій, не міститься жодних посилань на обмеження пенсії максимальним розміром при здійсненні її перерахунку.

Враховуючи, що пенсія позивачу призначена відповідно до ст.50-1 Закону №1789-VII в редакції 01.01.2007 року, тобто до набрання чинності Законом №1697-VII, а також Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, до розміру її пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені вказаними Законами та відповідними змінами до них.

Відповідно до ст.22 Конституції України звуження та обмеження змісту й обсягу існуючих прав і свобод шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року №5- р/2018 зазначено, що положення частини 1 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований ст. 46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч. 1 ст. 3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

З огляду на зазначене, новий порядок призначенця та виплати пенсій, встановлений Законами України №3668-VI, №213-VII, №1697-VIІ, №911-VIII не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ст.ст. 241-246, 293, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65107, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 15.04.2021 № 18 щодо обмежень під час перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру, що діяв на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати на підставі довідки прокуратури Одеської області від 04.03.2020 №354 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів