Справа № 640/30256/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Київ № 640/30256/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тойкен»

до Головного управління ДПС у Київській області

Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов?язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «Тойкен» (далі також - позивач, ТОВ «Тойкен», Товариство) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі також - відповідач 1, ГУ ДПС у Київській області) та Державної податкової служби України (далі також - відповідач 2, ДПС України), в якому просило: 1) визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області за №1947204/41846926 від 18.09.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 02.09.2020, та за №1947202/41846926 від 18.09.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 09.09.2020; 2) зобов?язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні №9 від 02.09.2020 та №10 від 09.09.2020.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ТОВ «Тойкен» отримало від контролюючого органу через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» квитанції з відомостями про зупинення реєстрації податкових накладних позивача за №9 від 02.09.2020 і №10 від 09.09.2020 з причини відповідності платника п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. На виконання вимог п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України позивач надіслав контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з пакетом копій первинних та інших документів, а також поясненнями по суті господарських операцій. Проте Комісією регіонального рівня такі документи та пояснення безпідставно не були враховані, а натомість прийняті оспорювані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних Товариства. Позивач вважає, що такі рішення контролюючого органу не містять чітких підстав для їх прийняття (зокрема, не містять посилань на відсутність у позивача конкретних документів, що були необхідні ля прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних). Водночас позивач стверджує, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних не спростовують ані факту здійснення позивачем господарських операцій, ані наявності у позивача первинних документі, що підтверджують право виписки податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/30256/20 та цю справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника ГУ ДПС у м. Києві через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позову повністю. Свої заперечення проти позову відповідач 1 мотивує тим, що подані платником на розгляд Комісії документи не відповідали вичерпному переліку з п. 5 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК, а зміст наявних первинних документів не дозволяв однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарської операції. Як наслідок контролюючим органом були прийняті оспорювані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №9 від 02.09.2020 та №10 від 09.09.2020.

Відповідач 2 (ДПС України) правом на подання до суду відзиву на позовну заяви та/або додаткових документів не скористався, хоча був належним чином повідомлений про розгляд судової справи.

Розглянувши подані представниками позивача і відповідача 1 документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви та долучених до нього документів, 31.08.2020 між ТОВ «Тойкен» (як продавцем) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» (як замовником) був укладений договір поставки №2020.09. За умовами цього договору продавець зобов`язувався в порядку і на умовах, визначених у договорі, передати покупцю у власність товар (найменування, марки, одиниці виміру, загальна кількість, ціна одиниці та загальна вартість якого визначається рахунками-фактурами або специфікаціями), а покупець зобов`язувався в порядку і на умовах, визначених у договорі, прийняти і оплатити цей товар.

Сторони також узгодили, що поставка товару здійснюється на умовах EXW або «Франко завод (…назва місця)» (згідно правил Інкотермс у редакції 2010 року). Оплата за товар здійснюється покупцем упродовж 90 банківських днів від дати поставки в безготівковій формі.

В рамках цього договору поставки ТОВ «Тойкен» виставила на адресу ТОВ «Елтранс Україна» рахунок на оплату від 01.09.2020 №12 для оплати вартості партії товару, та 02.09.2020 ТОВ «Елтранс Україна» згідно платіжного доручення від 02.09.2020 №2858 оплатило повністю вартість партії товару, всього у сумі 190 970,38 грн. (в т.ч. ПДВ 31 828,40 грн.). 14.09.2020 ТОВ «Тойкен» на виконання умов договору поставки та відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної від 14.09.2020 №16 відвантажило покупцю партію товару (комп`ютерне обладнання в асортименті) вартістю 190 970,38 грн. (разом з ПДВ). За фактом перевезення партії товару автомобільним транспортом за рахунок покупця була складена товарно-транспортна накладна від 14.09.2020 №Р16.

Керуючись приписами п. 187.1 ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (щодо правила «першої події»), ТОВ «Тойкен» виписало на адресу ТОВ «Елтранс Україна» (отримувача) електронну податкову накладну №9 від 02.09.2020 на суму 190 970,38 грн. (в т.ч. ПДВ - 31 828,40 грн.), з номенклатурою товарів (комп`ютерне обладнання в асортименті), коди товарів згідно УКТ ЗЕД , .

Крім того, 01.09.2020 ТОВ «Тойкен» (як постачальник) уклало договір купівлі-продажу №01/09-ТО з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будтехномонтаж». За умовами цього договору ТОВ «Тойкен» зобов`язувалось передати у власність ТОВ «Будівельна фірма Будтехномонтаж» товар, а покупець - відповідно прийняти та оплати вартість такого товару.

Згідно умов договору розрахунки між сторонами за даним договором здійснюються шляхом переказу покупцем 100% попередньої оплати за товар, на розрахунковий рахунок постачальника. Датою поставки моментом переходу до покупця права власності на товар за цим договором вважається дата передачі товару покупцеві або його перевізнику (дата накладної).

В рамках цього договору поставки ТОВ «Тойкен» виставила на адресу ТОВ «Будівельна фірма Будтехномонтаж» рахунок на оплату від 09.09.2020 №15 для оплати вартості партії товару, та 09.09.2020 ТОВ «Будівельна фірма Будтехномонтаж» згідно платіжного доручення від 09.09.2020 №403 оплатило повністю вартість партії товару, всього у сумі 144 241,20 грн. (в т.ч. ПДВ 24 040,20 грн.). 10.09.2020 ТОВ «Тойкен» на виконання умов договору поставки та відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної від 10.09.2020 №17 відвантажило покупцю партію товару (комп`ютерне обладнання в асортименті) вартістю 144 241,20 грн. (разом з ПДВ). За фактом перевезення партії товару автомобільним транспортом за рахунок покупця була складена товарно-транспортна накладна від 10.09.2020 №Р17.

Керуючись приписами п. 187.1 ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (щодо правила «першої події»), ТОВ «Тойкен» виписало на адресу ТОВ «Будівельна фірма Будтехномонтаж» (отримувача) електронну податкову накладну №10 від 09.09.2020 на суму 144 241,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 24 040,20 грн.), з номенклатурою товарів (комп`ютерне обладнання в асортименті), коди товарів згідно УКТ ЗЕД , .

За наслідками надіслання до ДПС України перелічених податкових накладних позивач отримав електронні квитанції:

- квитанцію від 10.09.2020, якою зупинена реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №10 від 09.09.2020 з підстави: «Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку»,

- квитанцію від 16.09.2020, якою зупинена реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №9 від 02.09.2020 з підстави: «Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку». У зв?язку з чим платнику було запропоновано подати пояснення та/або копії документів (без наведення переліку таких документів), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

15.09.2020 та 17.09.2020 ТОВ «Тойкен» направило до контролюючого органу електронні повідомлення за №2 і №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. У тексті Повідомлень (у графі «Пояснення») товариство навело стислі пояснення щодо підстав та обставин виписки зупинених податкових накладних, а також назвало постачальників товарів за ланцюгом постачання. При цьому, як стверджує позивача та зафіксовано в тексті Повідомлень, до контролюючого органу разом з такими повідомленнями були надіслані детальні письмові пояснення по суті господарських операцій, сканкопії договорів поставок з покупцями ТОВ «Елтранс Україна» та ТОВ «Будівельна фірма Будтехномонтаж», первинних та розрахункових документів до цих договорів (а саме: рахунків на оплату, платіжних доручень контрагентів-покупців, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних), документів на підтвердження обставин придбання ТОВ «Тойкен» реалізованих покупцям партій товарі у третіх осіб (ТОВ «МТІ», ТОВ «.АМА.», ТОВ «АВ-ПРО»), документів на підтвердження обставин наявності у ТОВ «Тойкен» адміністративних ресурсів для здійснення господарської діяльності

18.09.2020 Комісія ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Комісія при ГУ ДПС у м. Києві, комісія регіонального рівня) прийняла наступні рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- за №1947204/41846926, яким відмовила ТОВ «Тойкен» у здійсненні реєстрації податкової накладної №9 від 02.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В тексті цього рішення в якості підстави для прийняття такого зазначено наступну: «ненадання платником податків копій документів - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити)»;

- за №1947202/41846926, яким відмовила ТОВ «Тойкен» у здійсненні реєстрації податкової накладної №10 від 09.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В тексті цього рішення в якості підстави для прийняття такого зазначено наступну: «ненадання платником податків копій документів - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити)».

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

З 01 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок №1165), яка визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпунктів а або б пункту 185.1 статті 185, підпунктів а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу 1 пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п. 6 Порядку №1165, питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

За змістом п. 10 і 11 цього ж Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (п. 8 Порядку №1165).

Додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, до яких належать:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновків, що за наслідками включення платника податку на додану вартість до переліку ризикових суб`єктів з ознаками ризиковості відбувається автоматичне зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такому платнику податкових накладних. При цьому, саме включення платника податку до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознаками ризиковості здійснюється за рішеннями комісій головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Дослідивши подані сторонами до матеріалів справи документи суд не виявив серед них документальних доказів прийняття відповідною комісією ГУ ДПС у Київській області рішення про відповідність ТОВ «Тойкен» критеріям ризиковості платника податку та направлення такого рішення до електронного кабінету платника (позивача).

У силу приписів норм ч. 1 і 2 ст. 72, Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, ч. 1, 2 ст. 73 цього Кодексу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (тобто, про є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, в ході судового розгляд справи відповідач 1 не навів конкретні законні підстави та не подав до суду жодні документальні докази на підтвердження виникнення у контролюючого правових підстав для автоматичного зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних описаних вище податкових накладних ТОВ «Тойкен».

Таким чином, відповідач 1 (як суб`єкт владних повноважень) не довів правомірність вчинених ним по відношенню до позивача дій щодо зупинення реєстрації податкових накладних за №9 від 02.09.2020 та №10 від 09.09.2020 станом на дати, що зазначені в квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.09.2020 і 16.09.2020.

Надаючи правову оцінку змісту оспорюваних рішень комісії регіонального рівня щодо відмови в реєстрації податкових накладних в Реєстрі, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 - 4 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п. 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку №520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що ТОВ «Тойкен» 15.09.2020 та 17.09.2020 подало контролюючому органу копії всіх необхідних первинних та інших документів для підтвердження наявності у платника законних підстав для виписки зупинених податкових накладних. Сукупність наданих позивачем документів не дають суду підстав для сумніву щодо достовірності та реальності відображених у текстах таких документів подій. Крім того, суд вважає, що поданих позивачем документів було цілком достатньо для прийняття рішень про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних позивача.

Разом з тим, як видно з текстів оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації розрахунків коригування, зміст поданих платником пояснення та документів комісією регіонального рівня не було досліджені та проаналізовано.

У свою чергу інші матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачем 1, як суб`єктом владних повноважень, доводів позивача та/або наведення відповідних мотивів прийняття спірних рішень, а також підстав для неврахування наданих позивачем комісії регіонального рівня документів.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, оскаржувані рішення відповідача 1 про відмову в реєстрації розрахунків коригування за своєю природою є актами індивідуальної дії.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як до акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд звертає увагу, що головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність та визначеність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) №37801/97 від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень має врахувати усі обставини справи, та надавати їм відповідну правову оцінку. Невиконання вказаних вимог призводить до його протиправності.

В даному випадку рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області від 18.09.2020 за №1947204/41846926 і №1947202/41846926 не відповідають вимогам, встановленим для акта індивідуальної дії, оскільки такі рішення були прийняті без зазначення мотивів для не врахування поданих додатково позивачем документів і пояснень.

Виходячи з викладеного, дії Комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН по прийняттю оскаржуваних рішень, в текстах яких не наведені дійсні мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави для не врахування наданих платником документів і пояснень, свідчать про порушення як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Такий підхід узгоджується з практикою ЄСПЛ. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Беручи до уваги все вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Тойкен» про визнання протиправними та скасування рішень Комісії ГУ ДПС у Київській області від 18.09.2020 за №1947204/41846926 і №1947202/41846926 про відмову в реєстрації податкових накладних від 02.09.2020 №9 і від 09.09.2020 №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначених податкових накладних Товариства, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про протиправність рішень комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, та відповідно про наявність підстав про задоволення позову в цій частині, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання ДПС України, як адміністратора Реєстру згідно пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України, вчинити дії з метою відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в останній чинній редакції), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (п. 20 Порядку №1246).

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовної вимоги позивача, шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні ТОВ «Тойкен» від 02.09.2020 №9 та від 09.09.2020 №10 датами їх отримання ДПС (тобто: 09.09.2020 та 15.09.2020, що зафіксовано у відповідних квитанціях про зупинення реєстрації), що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача 2, а є належним та достатнім способом відновлення порушеного права позивача.

За змістом ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (п. 5 ч. 1 ст. 244 зазначеного Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 27.10.2020 №12, ТОВ «Тойкен» під час звернення до суду з цим адміністративним позовом сплатило судовий збір у розмірі 4 204 грн. У зв`язку з цим суд вказує про присудження на користь позивача відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів вказаної суми судових витрат у вигляді витрат на оплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою ст. 132 цього Кодексу встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат:

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинились (ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

Так, на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу його представником надано суду копії таких документів: договору №87 про надання правової допомоги від 28.10.2020 (що укладений між ТОВ «Тойкен» і адвокатом Хілько А.В.) рахунка-фактури №8701 від 28.10.2020 на суму 3 000 грн. платіжного доручення ТОВ «Тойкен №18 від 28.10.2020, акта приймання-передачі наданих послуг від 02.11.2020, додатку до цього акта - детального опису робіт (наданих послуг) та здійснення витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі.

Дослідивши та проаналізувавши зміст перелічених вище документів у сукупності та беручи до уваги наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат, понесених ним у зв`язку з наданням правничої допомоги, у сумі 3 000 грн.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 132, 134, 139, 241 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тойкен» (, адреса місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 35, корп. А) до Головного управління ДПС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А) та Державної податкової служби України (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов?язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.09.2020 за №1947204/41846926 і №1947202/41846926.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «Тойкен» (), в Єдиному реєстрі податкових накладних датами їх отримання, а саме: податкову накладну №9 від 02.09.2020 - 09.09.2020, податкову накладну №10 від 09.09.2020 - 15.09.2020.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тойкен» (, адреса місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 35, корп. А) понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. (дві тисяч сто дві гривні) та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тойкен» (, адреса місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 35, корп. А) понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. (дві тисяч сто дві гривні) та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок