Справа № 120/2407/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 липня 2021 р. Справа № 120/2407/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач).

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 04.03.2021 року № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу на суму 12180 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 04.03.2021 року № 1812/02-32-07-05/ НОМЕР_2 про застосування фінансових санкцій, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в якості підстави для проведення фактичної перевірки позивача у наказі ГУ ДПС у Вінницькій області від 10.02.2021 року № 355к зазначено підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не зазначено обставини, які повинні чітко визначати мету проведення такої перевірки та власне самі фактичні підстави, визначені ПК України. На переконання позивача, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і такі порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки. Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Окрім того, представник позивача зазначає, що відповідач не мав законного права проводити перевірку дотримання Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг відносно чого діє мораторій, а тому податкове повідомлення-рішення від 04.03.2021 року № винесене за порушення вказаного Закону в будь-якому випадку являється неправомірним.

За змістом позову сторона позивача також звертає увагу на те, що оскаржуваному рішенні ГУ ДПС у Вінницькій області про застосування фінансових санкцій від 04.03.2021 року № 1812/02-32-07-05/ НОМЕР_2 зазначено про те, що воно прийняте на підставі акта перевірки від 12.02.2021 року, хоча 12.02.2021 року ніхто ФОП ОСОБА_3 не перевіряв, а фактична перевірка здійснювалася працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області 11.02.2021 року.

З огляду на вищезазначене, позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що порушують її законні права та інтереси.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків останньої.

09.04.2021 року представником позивача усунуто недоліки, визначені ухвалою від 29.03.2021 року.

Ухвалою суду від 14.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зокрема, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

07.05.2021 року представницею відповідача подано відзив, у якому зазначається, що на виконання листа Державної податкової служби України № 3019/7/99-00-07-05-02-07 від 02.02.2021 року щодо проведення перевірок суб`єктів господарювання від яких надходить інформація про дуже низькі виторги, що може свідчити про можливі приховування фактичних сум розрахунків та наявної інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального та цільового використання спирту платником податків, керуючись статтею 20, на підставі підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, пункту 80.2 статті 80 на виконання вимог пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Вінницькій області видано наказ № 355к від 10.02.2021 року про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_2 .

Як вказує представник відповідача під час проведення фактичної перевірки встановлено порушення вимог ст. 3 п. 11; п. 12 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та статті 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (із змінами та доповненнями) та ст. 226 п. 1; п. 5; п. 9 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 27555-VI року.

Щодо встановлення мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок ГУ ДПС у Вінницькій області посилаючись на приписи п. 52-2 ПК України зазначає, що мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, не поширюється зокрема на фактичні перевірки в частині порушення вимог законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених пп. 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 ПКУ України.

Отже, враховуючи вищевикладене, мораторій на проведення перевірки не розповсюджується на перевірку ФОП ОСОБА_1 .

Окрім того, представник ГУ ДПС у Вінницькій області вказує, що відповідно до п. 86.5 ст. 86 ПК України, Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, ГУ ДПС у Вінницькій області при прийнятті рішення про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення- рішення від 04.03.2021 року діяло на підставі та в спосіб, передбачений законодавством, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

12.05.2021 року до суду подано відповідь на відзив, у якій представник позивача повторно зазначає про відсутність законних підстав для проведення перевірки та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 02.07.2021 року вирішено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

10.02.2021 року, керуючись ст. 20, на підставі п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, та п.п. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 на виконання вимог п. 82.3 ст. 82 ПК України заступником начальника ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято наказ № 355к про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 (магазин, АДРЕСА_2 ) з 11.02.2021 року терміном 10 діб, за період з 01.01.2019 року.

За результатами перевірки складено акт (довідка) фактичної перевірки від 12.02.2021 року №1277/02-32-07-05/ НОМЕР_1 . Відповідно до вказано акту, при проведенні перевірки СГ ОСОБА_1 встановлено порушення вимог п. 11; п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та статті 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (із змінами та доповненнями) та п. 1; п. 5; п. 9 ст. 226 ПК України від 02.12.2010 року № 27555-VI, а саме:

- СГ ОСОБА_2 16.09.2020 року при продажу горілки Green Day 0,2л. по ціні 40,50 грн. розрахункову операцію проведено через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування коду УКТЗЕД для підкатегорії підакцизних товарів;

- за місцем реалізації товарів здійснюється зберігання тютюнових виробів, що необліковані у встановленому законодавством порядку, а саме відсутні накладні на товарно-матеріальні цінності - тютюнові вироби. Перелік тютюнових виробів (ТМЦ), на які відсутні накладні, зазначено в додатку від 11.02.2021 року. Загальна вартість необлікованого товару становить три тисячі п`ятсот сорок гривень 00 коп.;

- здійснюється зберігання тютюнових виробів, які не марковані марками акцизного податку відповідного (встановленого) зразка. На тютюнових виробах (сигаретах) - споживчій упаковці відсутні марки акцизного податку, не зазначено виробника, дату виготовлення, максимальну роздрібну ціну. Всього в магазині зберігається сто вісімнадцять пачок сигарет з відсутніми марками акцизного податку загальною вартістю три тисячі п`ятсот сорок гривень 00 коп. Перелік тютюнових виробів зазначено в додатку від 11.02.2021 року.

Згідно з зазначеним актом фактичної перевірки та на підставі п. 7 ст. 17 та ст. 20 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.03.2021 року № про застосування до СГ ОСОБА_2 штрафних санкцій в розмірі 12180 грн.

Також, враховуючи виявлені порушення, на підставі статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято рішення від 04.03.2021 року № 1812/02-32-07-05/ НОМЕР_2 про застосування до СГ ОСОБА_2 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку відповідного зразка.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 04.03.2021 року № та рішення про застосування фінансових санкцій від 04.03.2021 року № 1812/02-32-07-05/ НОМЕР_2 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із такого.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-17 (далі - ПК України).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичної перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

Відповідно до п.п. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Окрім того, п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України визначено як підставу для проведення перевірки наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Виходячи з аналізу вказаних норм, підставою для проведення такого виду перевірки є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства.

Відтак, суд зазначає, що для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись зазначеними правовими нормами при призначенні (проведенні) такої перевірки.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою для призначення фактичної перевірки стали п.п. 80.2.2 та п.п. 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Пунктом 80.5 статті 80 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з абз. 3 п. 81.1 статті 81 ПК України, у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Системно проаналізувавши положення статей 75-81 ПК України, суд зазначає, що вимоги до змісту наказу про призначення як планової документальної перевірки, так і позапланової документальної перевірки, документальної невиїзної перевірки, фактичної перевірки сформульовані лише в абз. 3 п. 81.1 статті 81 цього Кодексу, де вказано, що в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Водночас судом зі змісту відзиву на позовну заяву встановлено, що наказ про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 винесений на підставі листа Державної податкової служби України № 3019/7/99-00-07-05-02-07 від 02.02.2021 року, який зареєстрований ГУ ДПС у Вінницькій області за № 429/8 від 02.02.2021 року. Зі змісту даного листа вбачається, що Державна податкова служба України за допомогою Системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій провела аналіз виторгів, проведених через РРО у жовтні-грудні 2020 року. Зокрема зазначено, що у жовтні-грудні 2020 року окремим аналізом встановлено 8,7 тис. господарських об`єктів, через які здійснюється продаж підакцизних товарів, середньомісячний виторг складає менше 5,0 тис. грн. З огляду на зазначене, податковим органом зроблено висновок про приховування суб`єктами господарювання реального обсягу розрахункових операцій. Окрім того, в листі наведено інші статистичні данні щодо діяльності суб`єктів господарювання, які здійснюють продаж підакцизних товарів та надано оцінку та вказівки щодо діяльності податкових органів в межах областей.

Однак, суд зазначає, що наведена в листі інформація є загальною та не містить жодних посилань щодо конкретних суб`єктів господарювання, зокрема і щодо порушення ФОП ОСОБА_4 законодавства України. Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення позивачем вимог законодавства. Як у листі, який відповідач визначає як підставу для проведення перевірки, так і у самому наказі про призначення перевірки, податковий орган не конкретизує суть порушення.

Окрім того, у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, також у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності ФОП ОСОБА_1 вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності та не конкретизовано сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом.

Таким чином, ГУ ДПС у Вінницькій області не доведено наявність підстав, у контексті п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.5 пункту 8.2 статті 80 ПК України, для проведення фактичної перевірки позивача.

Аналогічних висновків щодо необхідності зазначення в наказі про проведення перевірки конкретної інформації, що стала підставою для винесення наказу дійшов Верховний Суд у постановах від 11.06.2019 року у справі №1440/2045/18, від 08.09.2020 року у справі №640/21536/19, від 28.04.2021 року у справі № 520/3314/19.

Зазначені обставини зумовлюють висновок про те, що наказ на підставі якого здійснено перевірку не відповідає положенням ПК України щодо його змісту, що свідчить про наявність підстав для визнання його протиправним та скасування.

Суд наголошує, що встановлені Главою 8 розділу II ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в процесі адміністрування податків і зборів. З цією метою нормативно обмежено перелік підстав для призначення та проведення перевірок платників податків контролюючими органами, а також визначено умови проведення відповідних перевірок та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до їх проведення.

Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75 - 81 ПК України вимог порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням прав останнього.

Згідно абз. 2 п. п. 5.4 п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Згідно абз. 3 п. п. 3.1 п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 29.06.2010 року № 17-рп/2010 одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, про захист яких вона просить.

Так, згідно з частиною 2 вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту третього цієї постанови, виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає можливим вийти за межі заявлених позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав позивача визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Вінницькій області від 10.02.2021 року № 355к про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 04.03.2021 року № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу на суму 12180 грн. та про визнання протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 04.03.2021 року № 1812/02-32-07-05/ НОМЕР_2 про застосування фінансових санкцій, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку, суд зазначає таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України від 06.07.1995 року №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі Закон №265/95-ВР). Дія цього Закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно з приписами п. 11, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 17 вищезазначеного Закону визначені фінансові санкції, які застосовуються до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за порушення вимог цього Закону. Зокрема, у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовується фінансова санкція у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Так, під час перевірки контролюючим органом встановлено порушення вимог п. 11, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР, у зв`язку з чим, ГУ ДПС у Вінницькій області, на підставі п. 7 ст. 17 та ст. 20 Закону №265/95-ВР винесено податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2021 року по застосування до СГ ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 12180,00 грн.

У свою чергу, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст. 17 вищезазначеного Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР).

Відтак, рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 04.03.2021 року №1812/02-32-07-05/ НОМЕР_2 до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 17000 грн.

Однак, як встановлено судом, оскаржуване податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій прийняті на основі акту (довідки) фактичної перевірки від 12.02.2021 року, який у свою чергу складений під час здійснення перевірки за відсутності на те законних підстав. Суд враховує, що за результатами розгляду даної справи суд дійшов висновку про протиправність наказу ГУ ДПС у Вінницькій області №355к від 10.02.2021 року про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 та про наявність підстав для скасування останнього.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2021 року та рішення від 04.03.2021 року №1812/02-32-07-05/ НОМЕР_2 також підлягають скасуванню, адже були прийняті на основі матеріалів незаконно проведеної перевірки.

Водночас з приводу доводів сторони позивача про те, що в момент проведення перевірки діяв мораторій на проведення останньої, суд зазначає таке.

Згідно з абзацом 1 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

1. документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

2. документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

3. фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Тобто дія мораторію не розповсюджується на фактичні перевірки щодо дотримання вимог законодавства в частині обліку, ліцензування та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Водночас, на переконання сторони позивача, контролюючий орган не мав законних підстав для здійснення фактичної перевіри щодо в частині дотримання вимог Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Однак, суд вважає такі доводи безпідставними, адже позивача притягнено до відповідальності за порушення приписів вищезазначеного Закону в частині саме продажу алкогольного напою (горілка Green Day) без використання режиму попереднього програмування коду УКТЗЕД для підкатегорій підакцизних товарів. Тобто перевірка стосувалась саме обігу алкогольних напоїв, що у свою чергу, свідчить про те, що дія мораторію на цей вид перевірки не розповсюджується.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1816,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295, 382 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Вийти за межі позовних вимог. Визнати протиправним та скасувати наказ про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 № 355к від 10.02.2021 року.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 04.03.2021 року та рішення про застосування фінансових санкцій від 04.03.2021 року №1812/02-32-07-05/ НОМЕР_2 Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Рішення в повному обсязі сформовано: 02.07.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна