Справа № 200/3945/21
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 р. Справа№200/3945/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2021 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09 серпня 2019 року;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01 серпня 2019 року, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 03 лютого 1987 року по 15 березня 1987 року, з 06 листопада 1987 року по 14 грудня 1994 року на шахті «Червоний профінтерн» Всеукраїнського об`єднання «Орджонікідзевугілля», з 31 березня 1997 року по 28 жовтня 2000 року на Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції» Державної холдингової компанії «Жовтеньвугілля».

Позовні вимоги вмотивовано тим, що незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи у зв`язку з ненаданням довідок, що підтверджують особливий характер праці, є протиправним, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому неможливість надання вищезазначених довідок не має впливати на конституційне право позивача щодо належного пенсійного забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено цей строк ОСОБА_1 у справі № 200/3945/21.

Іншою ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12 травня 2021 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в рішенні від 09 серпня 2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

01 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При поданні заяви позивачем надано наступні документи: копії паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копію трудової книжки від 28 жовтня 1981 року НОМЕР_1 , копію військового квитка від 11 жовтня 1982 року серії НОМЕР_2 .

Рішенням від 09 серпня 2019 року позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

Рішенням встановлено, що страховий стаж позивача складає 19 років 08 місяців 03 дні, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 00 років 09 місяців 03 дні.

До страхового стажу не зараховано період з 06 березня 1987 року по 05 листопада 1987 року, оскільки записи 5, 6 трудової книжки позивача зроблено з порушенням вимог пункту 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 03 лютого 1987 року по 15 березня 1987 року, з 06 листопада 1987 року по 14 грудня 1994 року на шахті «Червоний профінтерн» Всеукраїнського об`єднання «Орджонікідзевугілля» у зв`язку з ненаданням довідок, які підтверджують пільговий характер роботи;

період роботи з 31 березня 1997 року по 28 жовтня 2000 року на Державному відкритому акціонерному товаристві «шахта 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції» Державної холдингової компанії «Жовтеньвугілля», оскільки вказане підприємство припинило свою діяльність.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Абзацами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення із заявою про призначення на пільгових умовах пенсії за віком, а саме станом на 01 серпня 2019 року, досяг 54 років, що є достатнім за віковим критерієм для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначених частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок (абзаци 15, 20 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Оскаржуваним рішенням встановлено, що страховий стаж позивача складає 19 років 08 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначених пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд звертає увагу, що в межах цієї справи не може бути вирішено питання права позивача на пенсію, оскільки вимоги стосуються тих періодів, які вже зараховано до страхового стажу, а тому його кількість за результатами розгляду залишиться незмінною.

Спірним є питання щодо наявності необхідного пільгового стажу.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункти 3-16 Порядку № 637 конкретизують документи, які підтверджують трудовий стаж.

Так, зокрема, абзацом 1 пункту 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктами 20-22 Порядку № 637 передбачено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Згідно з абзацом 1 пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (абзац 1 пункту 20 Порядку № 637).

На підтвердження пільгового стажу роботи у періоди з 03 лютого 1987 року по 15 березня 1987 року, з 06 листопада 1987 року по 14 грудня 1994 року позивачем надана лише трудова книжка.

Записом № 7 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 1981 року встановлено, що з 03 лютого 1987 року позивача переведено учнем гірника очисного забою 1 розряду на шахту «Червоний профінтерн» Всеукраїнського об`єднання «Орджонікідзевугілля», де він пройшов курс навчання професії при учбово-курсовому комбінаті «Орджонікідзевський» з відривом від виробництва, наказ № 27к від 03 лютого 1987 року.

Крім того, у трудовій книжці позивача зроблено записи № 8, 9, 10 про те, що період роботи з 16 березня 1987 року по 05 листопада 1987 року не зараховувати до загального та безперервного трудового стажу, інструкція трудової роботи від 01 листопада 1987 року № 5781; наказ № 5781 від 01 листопада 1987 року.

Записом № 11 трудової книжки встановлено, що 14 грудня 1994 року позивача звільнено за власним бажанням, наказ № 239к від 14 листопада 1994 року.

Із наведених записів можна встановити лише період роботи на шахті «Червоний профінтерн» Всеукраїнського об`єднання «Орджонікідзевугілля», що є підставою для зарахування цього періоду до загального стажу роботи, але є очевидним що, позивач не міг працювати весь період з 1987 року до 1994 року на посаді учня гірника очисного забою. Наявні відомості підлягають уточненню; записи трудової книжки не дозволяють встановити періоди роботи, що мають бути зараховані до спеціального стажу; професії або посади, які займав позивач; характер виконуваної роботи за цей період; розділ, підрозділ, пункт списків, до якого включається ці періоди роботи.

Тому висновки відповідача щодо незарахування до пільгового стажу періодів роботи з 03 лютого 1987 року по 15 березня 1987 року, з 06 листопада 1987 року по 14 грудня 1994 року на шахті «Червоний профінтерн» Всеукраїнського об`єднання «Орджонікідзевугілля» у зв`язку з ненаданням довідок, які підтверджують пільговий характер роботи, є правомірними.

Щодо періоду роботи позивача з 31 березня 1997 року по 28 жовтня 2000 року суд зазначає наступне.

Записом № 12 трудової книжки встановлено, що 31 березня 1997 року позивача прийнято електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті до Державного відкритого акціонерного товариства «шахта 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції» Державної холдингової компанії «Жовтеньвугілля», наказ від 31 березня 1997 року № 152-к; записом № 13 - 28 жовтня 2000 року звільнено за власним бажанням, наказ від 23 жовтня 2000 року № 537п.

Ці записи відповідають спірному періоду з 31 березня 1997 року по 28 жовтня 2000 року.

Оскаржуваним рішенням визначено, що частина цього періоду з 01 січня 2000 року по 28 жовтня 2000 року зарахована відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1, виходячи з індивідуальних відомостей про застраховану особу та складає 00 років 09 місяців 28 днів.

Отже, вимоги позивача, що стосуються періоду з 01 січня 2000 року по 28 жовтня 2000 року, задоволенню не підлягають; спірним є період з 31 березня 1997 року по 31 грудня 1999 року.

Усі наведені записи трудової книжки містять відомості про особу, яка вчинила ці записи, підпис цієї особи, записи завірені печаткою підприємства, а тому достовірність записів сумніву не викликає.

Посада електрослюсаря підземного охоплюється Списком № 1 з кодом 1010100а підрозділу I розділу І, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 року № 162, згідно з яким всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, віднесено до Списку № 1.

Вказані обставини додатково підтверджуються індивідуальними відомостями про застраховану особу, на підставі яких відповідачем зараховано частину періоду роботи на тій же посаді до пільгового.

Таким чином, аналіз норм законодавства та відомостей трудової книжки свідчить про зайнятість позивача в період роботи з 31 березня 1997 року по 31 грудня 1999 року за відповідною професією, яка віднесена до Списку № 1.

Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці при виконанні шкідливих робіт, та інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди, до суду не надано.

Крім того, відсутність у позивача можливості надати уточнюючі довідки з підприємств, які тимчасово знаходяться на окупованій території, а у відповідача можливості самостійно здійснити перевірку відомостей на цих підприємствах не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу відповідними записами трудової книжки позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази проведення атестації. Разом з тим, обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе зарахувати період роботи без наявного документального підтвердження особливого характеру праці.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09 серпня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01 серпня 2019 року, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 31 березня 1997 року по 31 грудня 1999 року, підлягають задоволенню. В іншій частині позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09 серпня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місце знаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 01 серпня 2019 року, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 31 березня 1997 року по 31 грудня 1999 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 липня 2021 року.

Суддя Ю.М. Льговська