Справа № 501/311/20
Суддя: Пушкарський Д. В.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.06.2021
Справа № 501/311/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Липач Олени Олександрівни, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дубінчук Ж.М., з вказаним позовом в якому просить:

- поновити строк на оскарження Постанови по справі про адміністративне правопорушення №01-07/70 від 23 грудня 2019 року;

- визнати противоправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №01-07/70 від 23 грудня 2019 року, складену начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Липач Оленою Олександрівною, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 96 КпАП України, притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 25500,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 96 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Позивач вказує, що при прийнятті постанови відповідач виходив з того, що позивач, будучі забудовником, порушив вимоги частини 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого ПКМУ від 13 квітня 2011 року №466.

Але, даних про те, що споруди, за будівництво яких складено протокол у відношенні позивача та притягнуто його до адміністративної відповідальності, зроблені особисто позивачем, взагалі відсутні.

Ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні в акті перевірки, ні в оскаржуваній постанові не зазначено в якому році було проведено будівництво.

Позивач вважає, що фактично, висновок відповідача про порушення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ґрунтується на припущеннях того, що позивачем зроблено будівництво, оскільки немає жодного підтверджуючого факту того, що це будівництво проведено саме позивачем.

З документів вбачається, що позивач 16 липня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу позивач придбав квартиру АДРЕСА_1 , в якій вже було збудовано балкон. Із висновку експертного будівельно-технічного дослідження вбачається, що самочинне будівництво, за яке притягнуто до адміністративної відповідальності Позивача, було проведено в період 2017-2018 року, тобто в той час коли Позивач, ще не був власником квартири.

Крім цього позивач звертає увагу, що в оскаржуваній Постанові допущена ще одна помилка, яка підтверджує її безпідставність, а саме: у вступній та описовій частині постанови вказані персональні данні Позивача, а фактично притягнуто до відповідальності та накладено штраф на « ОСОБА_4 , реєстрація: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ».

Крім цього, відповідач порушив особисті Позивача права в можливості надати пояснення по справі, та захищати свої інтереси, оскільки допустив до справи, в якості представника позивача Гучева Володимира Станіславовича , який 25 червня 2019 року отримав довіреність на представництво інтересів ОСОБА_1 при укладанні угоди на придбання (купівлю) квартири АДРЕСА_1 . Інших повноважень позивач йому не надавав.

Отже, оскаржувана постанова прийнята без урахування вищенаведеного, без встановлення та підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами вини Позивача, тому, на думку позивача, підлягає скасуванню (а.с.1-5).

Представник позивача надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримує та просить задовольнити (а.с.67).

Відповідач начальник відділу ДАБК Липач О.О. в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позов (а.с.39-41) в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відділу ДАБК в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ч.1 ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені їх права, свободи або законні інтереси.

Ст.55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Ч.1 ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені їх права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення в якому, окрім іншого, зазначено, що забудовник ОСОБА_1 порушив ч.1 ст.37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого ПКМУ від 13.04.2011 №466. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.6 ст.96 КУпАП (а.с.13-15).

Постановою 01-07/70 по справі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2019 року, винесеною начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Липач О.О., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 Кодексу про адміністративні правопорушення України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень (а.с.8-10).

20 грудня 2019 року представнику за довіреністю ОСОБА_1 - Гучеву Володимиру Станіславовичу був виданий припис №01-07/43 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства (а.с.11-12).

Оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

При прийняті Постанови Відповідач виходив з того, що Позивач, будучи забудовником, порушив вимоги частини 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого ПКМУ від 13 квітня 2011 року №466.

Однак, відповідачем не надано доказів, що споруди, за будівництво яких складено протокол у відношенні позивача та притягнуто його до адміністративної відповідальності, зроблені особисто позивачем.

Згідно частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення, і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості.

Однак у складеному Протоколі відсутня інформація відносно часу вчинення правопорушення. Також, ні в акті перевірки, ні в оскаржуваній постанові не зазначено коли було проведено самовільне будівництво.

Фактично, висновок Відповідача про порушення Позивачем Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ґрунтується на припущеннях того, що позивачем зроблено самовільне будівництво.

На підставі договору купівлі-продажу від 16 липня 2019 року позивач придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с.17-18).

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №93/2020 від 09 січня 2020 року (а.с.22-27) вбачається, що самочинне будівництво, за яке притягнуто до адміністративної відповідальності Позивача, було проведено орієнтовно в період 2017-2018 років (а.с.24 зв.), тобто в той час коли позивач, ще не був власником квартири.

Крім цього, у вступній та описовій частині постанови вказані персональні данні позивача, а фактично притягнуто до відповідальності та накладено штраф на « ОСОБА_4 , реєстрація - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ».

При розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення відповідач допустив до справи, в якості представника ОСОБА_1 - Гучева Володимира Станіславовича, який від імені позивача 25 червня 2019 року отримав довіреність на представництво його інтересів при укладанні угоди на придбання (купівлю) квартири АДРЕСА_1 (а.с.16). Інших повноважень позивач йому не надавав.

З матеріалів справи вбачається, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні акт перевірки, ні постанова, ні будь-який інший документ не містить інформації про дату самовільного будівництва, відповідальність за яке покладено на позивача.

Підтверджень, що особисто позивач отримував виклики на засідання комісії, надавав пояснення або уповноважив будь-яку особу це робити, суду не надано.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята без врахування викладених обставин та без встановлення і підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами вини позивача, тому суд вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Також суд вважає можливим поновити позивачу строк для оскарження постанови, оскільки строк ним пропущено з поважних причин, а саме: про існування постанови йому було не відомо; копію постанови він не отримував; довіреність на представництво його інтересів він Гучеву В.С. при розгляді адміністративної справи не надавав.

У відповідності до ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

За приписами ст.283 КУпАП України Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП України.

За приписами ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновком експертів;3) показаннями свідків.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, що передбачено ч.1 ст.74 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина п`ята статті 77 КАС).

Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.96 КУпАП України.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів правомірності свого рішення, в спростування доводів позивача, з урахуванням недоведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення і, відповідно, наявності в його діях події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 КУпАП, оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Липач Олени Олександрівни, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №01-07/70 від 23 грудня 2019 року.

Визнати противоправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №01-07/70 від 23 грудня 2019 року, складену начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Липач Оленою Олександрівною, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 КпАП України, притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 25500,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.96 КУпАП України закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя