Справа № 640/2857/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Київ № 640/2857/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянув в порядку спрощеного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Офісу Президента України в особі Президента України Зеленського Володимира Олександровича
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Президента України в особі Президента України Зеленського Володимира Олександровича (далі відповідач), в якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення особистого прийому громадян з 09 грудня 2019 року та станом на день подачі позову; зобов`язати відповідача провести особистий прийом громадян згідно Закону України «Про звернення громадян», на якому особисто прийняти позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення частини 1 та 2 статті 22 Закону України «Про звернення громадян» його звернення по суті не розглянуто та особистий прийом не проведено, чим порушено його конституційне право на звернення громадян.
Крім того, позивач зазначає що листом від 16 січня 2020 року № 116/10/2/5/31, підписаним начальником тилу-заступника начальника логістики Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, повідомлено про розгляд звернення. Проте, вказаний лист свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду звернення, оскільки особа, яка його підписала, не належить до кола осіб, які визначені частиною 2 статті 16 Закону України «Про звернення громадян».
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в межах спірних відносин діяв відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, розглянув звернення ОСОБА_1 та направив їх за належністю.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій він зазначає, що зміст відзиву не спростовує доводів позовної заяви та просить відзив відповідача не брати до уваги.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.
ОСОБА_1 має посвідчення інваліда 3 групи і має права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, видане 19 вересня 2019 року серія НОМЕР_1 .
Крім того, позивач має посвідчення, пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, видане 04 квітня 2017 року.
З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2019 року позивач звернувся до Президента України із заявою щодо забезпечення житлом для постійного проживання або грошовою компенсацією для отримання житла, а також ненадання відповіді на його звернення.
Листом від 19 грудня 2019 року № 02-01/3010 у відповідь на звернення позивача Офіс Президента повідомив, що його звернення щодо забезпечення житловою площею або грошовою компенсацією надіслано за належністю до Міністерства оборони України з проханням розглянути згідно з компетенцією та повідомити позивача та Офіс Президента України про результати розгляду. Також вказаним листом позивачу надано інформацію щодо порядку організації та проведення особистого прийому громадян в Офісі Президента України і графік проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України.
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон України 393/96-ВР).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закон України 393/96-ВР передбачено право громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закон України 393/96-ВР звернення громадян адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
За змістом статті 15 цього Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Водночас частиною 3 статті 7 Закон України 393/96-ВР передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.
Із тексту звернень позивача вбачається, що ним порушено питання, які стосуються забезпеченням його житлом, як військовослужбовця, учасника антитерористичної операції, особи з інвалідністю внаслідок війни, тобто питань, вирішення яких не віднесено до компетенції відповідача.
Так, механізм забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII та Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081.
Згідно абзацу 2 пункту 3 зазначеного Порядку, військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.
Центральні органи виконавчої влади, які здійснюють, зокрема, керівництво Збройними Силами України виділяють до 20 відсотків житла для забезпечення осіб, зазначених в абзаці 2 пункту 3 цього Порядку, жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел і розташовані у населених пунктах, у яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, чи грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в таких же обсягах.
Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.
Військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 671, Міністерство оборони України відповідно до законодавства забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Таким чином, вирішення питання забезпечення позивача житлом, як військовослужбовця, який перебуває на квартирному обліку при звільненні з військової служби, відноситься до компетенції Міністерства оборони України.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що питання, порушені у зверненнях позивача щодо забезпечення його житлом, як військовослужбовця, який перебуває на квартирному обліку при звільненні з військової служби, не належать до повноважень Президента України.
Отже, дії Офісу Президента щодо направлення звернень позивача за належністю до Міністерства оборони України відповідно до вимог частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» є правомірними.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача провести особистий прийом громадян згідно Закону України «Про звернення громадян», на якому особисто прийняти позивача суд звертає увагу на таке.
Стаття 106 Конституції України визначає повноваження Президента України. Цей перелік є вичерпним. Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 106 Конституції України Президент України не може передавати свої повноваження іншим особам або органам.
Для здійснення своїх повноважень Президент України створює консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби. Цьому конституційному положенню кореспондує частина 2 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», яка передбачає, що у разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про звернення громадян» вищі посадові особи держави - Президент України, Голова Верховної Ради України, Прем`єр-міністр України - здійснюють прийом у встановленому ними порядку.
Указом Президента України від 20 червня 2019 року № 417/2019 утворено Офіс Президента України шляхом реорганізації та скорочення чисельності працівників Адміністрації Президента України, який є постійно діючим допоміжним органом, основним завданням якого є організаційне, правове, консультативне, інформаційне, експертно-аналітичне та інше забезпечення здійснення Президентом України визначених Конституцією України повноважень.
Указом Президента України від 25 червня 2019 року № 436/2019 затверджено Положення про Офіс Президента України (далі Положення № 436), підпунктом 22 пункту 4 якого визначено, що офіс відповідно до покладених на нього завдань організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень органів місцевого самоврядування, політичних партій та громадських об`єднань (у тому числі професійних спілок), підприємств, установ, організацій, здійснює облік і аналіз таких звернень, на основі аналізу звернень розробляє та подає Президентові України пропозиції щодо розв`язання порушених у них проблем.
Основні вимоги до організації та проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України визначено Порядком організації та проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України, затвердженого розпорядженням Керівника Офісу Президента України від 15 серпня 2019 року № 51 (далі Порядок № 51).
Відповідно до пунктів 2-5 Порядку № 51 особистий прийом громадян в Офісі Президента України проводять Керівник Офісу Президента України, Перший заступник та заступники Керівника Офісу Президента України (далі посадові особи Офісу Президента України) відповідно до графіка (крім святкових, неробочих та вихідних днів), як правило, у приміщенні Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України (м. Київ, вул. Шовковична, 12). Особистий прийом громадян посадовими особами Офісу Президента України проводиться за записом.
Графік проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України затверджується Керівником Офісу Президента України.
Інформація про порядок і графік проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України розміщується на веб-сайті Офіційного інтернет-представництва Президента України та у приміщенні Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України (далі Департамент) в доступному для вільного ознайомлення місці.
Запис громадян на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України проводиться працівниками Департаменту у його приміщенні щосереди, крім святкових, неробочих та вихідних днів, з 9.00 до 12.00. Проведення запису громадян на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України завершується за дванадцять днів до передбаченої графіком дати прийому відповідною посадовою особою Офісу Президента України.
За правилами пунктів 7-9 Порядку № 51 для запису на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України громадяни пред`являють документи, що посвідчують особу, передбачені Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», або військовий квиток (для військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів), або видане органом Пенсійного фонду України пенсійне посвідчення (далі документи, що посвідчують особу).
Для запису, попереднього запису громадян на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України працівник Департаменту, який проводить запис, попередній запис, фіксує прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання (а для внутрішньо переміщених осіб адресу, за якою особі може бути вручена офіційна кореспонденція), номери контактних телефонів громадянина, який записується на прийом, чи відомості щодо інших засобів зв`язку з ним.
Під час запису на особистий прийом громадянин (його представник) надає за особистим підписом письмовий виклад змісту питань, що порушуватимуться перед посадовою особою Офісу Президента України, та копії наявних рішень, прийнятих із цих питань, а також інші документи по суті порушуваних питань та додаткові матеріали (за бажанням) у електронному вигляді на окремому носії.
У разі якщо громадянин (його представник) через стан здоров`я, інвалідність або з інших причин не може прибути особисто для запису на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України, попередній запис здійснюється у визначений для запису час за контактним телефонним номером Департаменту 255-70-42, а запис після надходження на адресу Офісу Президента України (01220, м. Київ, вул. Банкова, 11) відповідних матеріалів. Ці матеріали мають містити за особистим підписом громадянина (його представника) письмовий виклад змісту питань, копії наявних рішень, прийнятих із цих питань, а також інші документи по суті питань, що порушуються (з позначкою «Матеріали для запису на особистий прийом»), та бути доставлені поштою, кур`єром або надіслані з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку не пізніше ніж за дванадцять днів до дня проведення особистого прийому.
Список громадян, які записалися на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України, разом з інформаційними записками щодо змісту питань, пропонованих для розгляду, які готуються відповідними працівниками Департаменту, та копіями документів і матеріалів стосовно цих питань передаються Департаментом відповідній посадовій особі Офісу Президента України не пізніше ніж за сім днів до передбаченого графіком дня особистого прийому.
Департамент інформує громадянина (його представника), записаного на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України, про час та місце проведення особистого прийому.
Відповідно до пункту 17 Порядку № 51 особистий прийом громадян в інші дні, ніж передбачено графіком проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України, проводиться працівниками Департаменту з понеділка по четвер з 9.00 до 13.00 та з 13.45 до 17.00, у п`ятницю з 9.00 до 13.00 та з 13.45 до 16.00, в суботу з 9.00 до 13.00, крім святкових та неробочих днів.
Таким чином, особистий прийом громадян проводять посадові особи Офісу Президента України) відповідно до графіка прийому, як правило, у приміщенні Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України та за попереднім записом.
Проте, у справі відсутні докази, які б свідчили, що позивач вчинив відповідні дії щодо запису на особистий прийом у Офісі Президента України, що вказує на недоведеність позовних вимог у цій частині.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не надано суду достатні документальні докази, якими б підтверджувалися заявлені ним позовні вимоги, в той час, як відповідачем доведена правомірність своїх дій з урахуванням вимог частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,
ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя А.І. Кузьменко