Справа № 280/3293/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року о 14 год. 50 хв.Справа № 280/3293/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Півоварової В.П.

представника позивача - Рижий А.В.,

представника відповідача - Прокоф`єва С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН»

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерлайн» (далі - позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 21.10.2020 №UA110130/2020/000121/1;

визнати протиправним та скасувати картку відмови Дніпровської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.10.2020 №UA110130/2020/00317.

Ухвалою суду від 27.04.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 25.05.2021.

25.05.2021 підготовче засідання відкладено на 16.06.2021.

16.06.2021 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи на 23.06.2021.

23.06.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказали на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.10.2020 митним брокером до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст.257 Митного кодексу України електронну митну декларацію (далі - ЕМД) з довідковим номером 3039, режим ІМ 40 ДЕ, якій було присвоєно №UA110130/2020/030192 на товари (що зазначені в гр.31 ЕМД):

№1 «Запасні частини до ходової системи тракторів: Т4.34.200СБ півланцюг гусениця лівий - 4шт; Т4.34.100СБ півланцюг гусениця правий - 4шт; являють совою ланцюги зі зварними ланками, виготовлені зі сталі по спеціальній технології, мають великий запас міцності, що забезпечує високу пластичність ланцюга при високих робочих та розривних навантаженнях. Призначені для передачі обертального моменту від бортового редуктора і виникнення сили тяги, яка є рушійною силою трактора. 1501-21-44-02 СБ Каток опорний - 3шт; виготовлений методом лиття з подальшою механічною обробкою призначений для встановлення в ходову трактора, служить для опори трактора на бігову доріжку гусениці. Т4.39.101Б -01 Колесо ведуче - 6шт; Виготовлене методом лиття, з подальшою механічною обробкою. Призначене для передачі обертального моменту від бортового редуктора до гусениць трактора і виникнення сичи тяги, яка с рушійною стою трактора»;

№2 «Частини зчеплення тракторів та сільськогосподарської техніки: Вал-комплект 50-14-113СБ-10 комплектів. Виготовлено зі сталі методом лиття з наступною механічною обробкою.».

До митного оформлення вказаних товарів до митниці разом з ЕМД було надіслано скановані копії наступних документів: пакувальний лист від 12.10.2020 №5887; рахунки-фактури від 12.10.2020 №11079, №11080; автомобільна транспортна накладна СМR від 12.10.2020 №0150330; платіжні доручення в іноземній валюті від 14.09.2020 №83, від 07.10.2020 №91; рахунок-фактура від 20.10.2020 №СФ-0000049; довідка про транспортні витрати від 13.10.2020 №5; заявка на перевезення вантажів від 12.10.2020 №12/10-01; контракт на поставку продукції від 03.09.2020 №UKR/358/20; специфікації від 09.09.2020 №1, від 09.09.2020 №2; договір перевезення вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2020 №12/10/2020; копія митної декларації країни відправлення від 12.10.2020 №10418010/121020/0291218.

Під час здійснення відповідачем митних формальностей щодо документального оформлення імпортованого позивачем товару спрацювала Автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), а саме АСАУР сформовано профіль ризиків та визначено необхідні митні процедури, а саме:

105-2 - «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»;

106-2 - «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»;

203-1 - «Проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації»;

911-1 - «Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки».

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, керуючись ч.3 ст.53 Митного кодексу України орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

«Поставка товару здійснюється згідно контракту від 03.09.2020 №UKR/358/20. Частина 2 вищезазначеного контракту визначає умови оплати товару - 100% передплата. Наданий до митного контролю платіжний документ від 14.09.2020 №83 в гр.70 містить посилання на специфікації №1, №2. В той час, як лише частина товарів, що містяться у вищезазначених специфікаціях задекларована у даній ЕМД. При цьому рахунок від 12.10.2020 №11079 містить посилання лише на платіжний документ від 14.09.2020 №83. Інший рахунок, що наданий до митного контролю від 12.10.2020 №11080 також містить посилання на платіжний документ від 14.09.2020 №83. При цьому загальна сума за двома вищезазначеними рахунками, що складає 475 119 RUB не кореспондується із сумою в платіжному документі № 83, яка складає 710 430.60 RUB. Загальна сума специфікацій від 09.09.2020 №1, №2 складає 767 723 RUB, на які є посилання в гр.70 вищезазначеного платіжного доручення №83, що також не кореспондується із загальною сумою платіжного документа, що складає 710430.60 RUB Платіжний документ від 07.10.2020 №91 в гр.70 містить посилання на специфікації №№1, 4, 5, 6, 7, 8, 9. Враховуючи платіжний документ від 14.09.2020 №83 ідентифікувати суму оплати саме за товар, що декларується не є можливим. Відсутня можливість здійснення обчислення числового значення оплати товару.

Згідно частини 4 контракту від 03.09.2020 №UKR/358/20 зазначено перелік документів, що мають бути передані покупцю. Серед наданих до митного контролю документів відсутній сертифікат якості, згідно переліку. Даний документ може містити суттєві дані щодо товару, які можуть вплинути на його вартість.

Рахунок-фактура щодо надання транспортно-експедиційних послуг від 20.10.2020 №GФ-0000049 не містить посилання на транспортний договір та не містить інших ідентифікаційних ознак того, що за даним рахунком було здійснено перевезення саме того товару, що декларується.

Договір про надання транспортних послуг укладено з ФОП ОСОБА_1 , в той час як згідно транспортної накладної від 12.10.2020 №0150330 послугу надано підприємством ТОВ «Автопневматика». Проте, зазначений перевізник не фігурує серед наданих документів, отже здійснити обчислення вартості транспортних послуг не є можливим.

Платіжні розрахункові документи за надання транспортних послуг експедитором та/або перевізником до митного контролю не надаватись.

Крім того, в гр.5 даного транспортного документу зазначено сертифікат якості за номером 5887, отже даний документ існує, проте до митного контролю не наданий.».

Враховуючи викладене, згідно вимог ч.3 ст.53 МКУ позивачу повідомлено про необхідність протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписка з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2020 №UA110130/2020/000121/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.10.2020 №UA110130/2020/00317.

Позивач, не погодився з прийнятими рішеннями, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті.

При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Стосовно зауваження митного органу на відсутність сертифікату якості, суд зазначає, що стаття 53 Митного кодексу України не визначає сертифікат якості, як такий на підставі якого підтверджується правильність визначення митної вартості імпортованого товару.

А тому відсутність такого документу не може бути підставою для виникнення сумнівів щодо заявленої митної вартості та підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо недоліків у платіжних документах на оплату товару, суд зазначає наступне.

Згідно з п.2.3 контракту покупець перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок постачальника, шляхом 100% передоплати у тому випадку, якщо інші умови оплати не обумовлюються в специфікації. Ціна оплаченої партії продукції залишається незміною після зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до умов специфікації №1 від 09.09.2020 на суму 143231,00 руб., оплата складається з: передоплати - 60% та оплати - 40% після повідомлення про готовність продукції до відвантаження.

Згідно з умовами специфікації №2 від 09.09.2020 на суму 624492,00 руб., оплата складається з: передоплати - 100%.

На виконання умов контракту та специфікацій позивачем здійснено оплату постачальнику за продукцію:

14 вересня 2020 року на суму 710 430,60 руб., призначення платежу : передоплата згідно умов контракту, специфікацій за №1, 2 (платіжне доручення в іноземної валюті або банківських металах №83). Згідно з умовами специфікацій за №1, 2 була здійсненна передоплата в розмірі 60% (специфікація №1) на суму 85938,60 руб. та передоплата в розмірі 100% (специфікація №2) 624492,00 руб., загальна сума 710430,60 руб.;

07 жовтня 2020 року на суму 1 442 057 грн. 40 копійок. Призначення платежу: передоплата згідно умов контракту, специфікацій за № 1,4,5,6,7,8,9. ( платіжне доручення в іноземної валюті або банківських металах № 91). В структуру платежу входив залишок в розмірі 40% від суми по специфікації №1, що становить 57292,40 руб. та суми по специфікаціям №№4,5,6,7,8,9 у розмірі 1 384 765,00, як передоплата за майбутні поставки продукції, згідно з умовами специфікацій №№4,5,6,7,8,9.

Отже, з наданих до митного органу документів відповідач мав змогу встановити порядок та підстави здійснення позивачем оплати за постачаємий товар, а також перевірити правильність визначення митної вартості товару, проте, відповідач не взяв до уваги документи, які конкретизують умови постачання та оплати товару, що призвело до безпідставного коригування митної вартості товару.

Стосовно посилань митного органу на відсутність в рахунку-фактурі надання транспортно-експедиційних послуг від 20.10.2020 №GФ-0000049 посилання на транспортний договір та інших ідентифікаційних даних, суд зазначає, що відповідач не зазначає, а судом не встановлено, яким чином такий недолік впливає на формування митної вартості товару. Суд вважає, що наявність певних недоліків не може бути покладена в основу рішення про коригування митної вартості товару.

Щодо доводів про не підтвердження позивачем понесених витрат на транспортування товару, суд зазначає наступне.

Декларантом до митного оформлення на підтвердження витрат на перевезення надано: договір №12/10/2020 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2020; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконання договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги GФ-0000049 від 20.10.2020; довідку транспортних витрат від 13.10.2020; заявку на перевезення №12/10-01 від 12.10.2020.

Суд зазначає, що лише факт відсутності у митного органу інформації щодо взаємовідносин між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Автопневматика» не є підставою для не врахування поданого пакету документів на підтвердження витрат на транспортування. Також, позивачем направлявся до митного органу договір ЕП на транспортне обслуговування від 01.07.2018, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Автопневматика».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» (71600, Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 3, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів від 21.10.2020 № UA110130/2020/000121/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.10.2020 № UA110130/2020/00317.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» судовий збір в розмірі 4689,35 грн. (чотири тисячі шістсот вісімдесят дев`ять гривень 35 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 30.06.2021.

Суддя І.В. Новікова