Справа № 540/1228/21
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1228/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Капітоновій А.Ф., за участю представника відповідача Пашанової А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємстві "Херсонкара" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23.02.2021 року №UA508040/2021/000041/2,

встановив:

26.03.2021 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Херсонкара» (далі позивач) до Чорноморської Митниці Держмитслужби (далі відповідач), у якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508040/2021/000041/2 від 23.02.2021 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.12.2020 року ПП «Херсонкара» укладено контракт № 07122020 з компанією APEX SERVICE LTD. На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів продавець компанія APEX SERVICE LTD здійснив на адресу покупця ПП «Херсонкара» поставку товару: запасні частини до вілкових завантажувачів в асортименті. Під час декларування вказаного товару позивачем відповідно до ст. 57, 58 Митного кодексу України було самостійно визначено його митну вартість за основним методом. З метою митного оформлення товарів та на підтвердження заявленої митної вартості товару, позивачем надано відповідачу повний пакет документів, передбачений ст. 53 МК України. Проте, 23.02.2021 року відповідачем прийнято рішення №UA508040/2021/000041/2, яким за резервним методом скориговано митну вартість товарів на загальну суму 33276,81 грн., в т.ч. з митного збору на 5647,27 грн. та з податку на додану вартість на 27629,54 грн. Позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару прийнято з порушенням вимог ст. ст. 54-55 МК України, оскільки графа 33 вказаного рішення не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості. Рішення не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. Також вказує, що митним органом не зазначено жодних конкретних підстав щодо не підтвердження декларантом числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності, як це передбачено наказом Мінфіна України від 24.05.2012 року № 598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору".

При цьому, позивач стверджує, що обставини, на які вказує митниця в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування її вартості.

Ухвалою від 30.03.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

15.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

21.04.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 13.05.2021 року судом вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та призначено підготовче засідання на 10.06.2021 року.

Ухвалою від 10.06.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.06.2021 року.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив, що між Приватним підприємством «ХЕРСОНКАРА», (Покупцем за контрактом) та підприємством-нерезидентом «APEX SERVICE LTD.», Болгарія (Продавцем за контрактом) укладено зовнішньоекономічний контракт №07122020 від 07 грудня 2020 року (з урахуванням додаткової угоди №1 від 20 січня 2021 року, додаткової угоди №2 від 21 січня 2021 року, інвойсу №5 від 20 січня 2021 року) на постачання товарів (запасних частин до вілкових завантажувачів) та митну територію України на умовах (з урахуванням інвойсу №5 від 29 грудня 2020 року до контракту) FCA м. Пловдів (Болгарія) згідно Міжнародним правилам ІНКОТЕРМС 2000 року.

На виконання вищезазначеного договору позивачем в лютому 2021 року було імпортовано на митну територію України товари - запасні частини до вілкових завантажувачів в асортименті. З метою проходження митного оформлення вантажу, позивачем, ПП «ХЕРСОНКАРА», в лютому 2021 року було подано відповідачу, Чорноморській митниці Держмитслужби, електронну вантажну митну декларацію №UA508040/2021/001047 від 23.02.2021 року, якою позивачем задекларовано за основним методом визначення вартості товарів (п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного Кодексу України), тобто за ціною договору, імпортовані товари, серед яких (окрім інших товарів):

- частини моторних транспортних засобів, глушники - 20 шт., за договірною вартістю 316,00 евро (10708,17 грн, по курсу 33,8866 грн. за 1 евро без урахування пропорційно розподіленої вартості перевезення поза митною територією України в сумі 180,15 грн, а разом 10888,32 грн);

- частини моторних транспортних засобів: частини колеса, сталеві диски - 72 шт. за договірною вартістю 2376,00 евро (80 514,56 грн, по курсу 33,8866 грн, за 1 евро без урахування пропорційно розподіленої вартості перевезення поза митною територією України в сумі 1699,48 грн.. а разом 82214,04 грн.);

- частини моторних транспортних засобів: радіатори системи охолодження двигуна 5 шт., за договірною вартістю 460,00 евро (15587,84 грн. по курсу 33,8866 грн. за 1 евро без урахування пропорційно розподіленої вартості перевезення поза витною територією України в сумі 93,83 грн., а разом 15681,67 грн.);

- реле напруги не більш як 60В, для сили струму понад 2А, реле стартера -30 шт., за договірною вартістю 180,00 евро (6 099,59 грн. по курсу 33,8866 грн. за 1 евро без урахування пропорційно розподіленої вартості перевезення поза митною територією України в сумі 45,04 грн., а разом 6 144,63 грн.);

- сидіння, що використовуються в моторних транспортних засобах - 40 комплектів, за договірною вартістю 960,00 евро (32 531,14 грн. по курсу 33,8866 грн. за 1 евро без урахування пропорційно розподіленої вартості перевезення поза митною територією України в сумі 660,57 грн., а разом 33191,71 грн.).

Згідно зазначеної митної декларації позивачем заявлено окремою складовою вартості імпортованих товарів витрати на транспортування імпортованих за ВМД №UA508040/2021/001047 від 23.02.2021 року товарів поза митною територією України з міста Пловдів (Болгарія) до митного кордону України (п/п Орловка) у автомобілі д/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 згідно транспортної накладної CMR від 27.01.2021 в сумі 11500,00 грн., що підтверджується договором транспортно- експедиторського обслуговування №ТЕО32479550 від 07.09.2020 року, довідкою експедитора ТОВ «Консольлайн» від 29.01.2021 року №2901-1, рахунком на оплату №186 від 29.01.2021 року, платіжним дорученням про оплату вартості транспортно- експедиторських послуг №17 від 01 лютого 2021 року, актом про надання послуг №186 від 01 лютого 2021 року.

Разом з митною декларацією позивачем, через свого представника, надано весь перелік документів, перелічений в ст. 53 Митного кодексу України, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: зовнішньоекономічний контракт №07122020 від 07 грудня 2020 року (з урахуванням додаткової угоди №1 від 20 січня 2021 року, додаткової угоди №2 від 21 січня 2021 року) із нерезидентом «APEX SERVICE LTD.», Болгарія, інвойс №5 від 20.01.2021 року, платіжні доручення в іноземній валюті від 06.01.2021 року за №210106/COR/68595 на суму 11 853,81 евро та від 25.01.2021 року за №210125/COR/76839 на суму 40361,76 евро з повної оплати товарів згідно контракту №07122020 від 07 грудня 2020 року та інвойсу №5 від 20.01.2021 року (додаються), довідку про вартість перевезення, рахунок на оплату вартості перевезення, платіжне доручення про оплату вартості перевезення, акт наданих послуг тощо.

Однак, за результатами опрацювання поданої позивачем вантажної митної декларації, відповідач, Чорноморська митниця Держмитслужби, прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA508040/2021/000041/2 від 23.02.2021 року в бік збільшення за резервним методом визначення митної вартості товарів (відповідно до ст. 64 Митного кодексу України), яким збільшено митну вартість імпортованих позивачем товарів в наступному порядку:

- митну вартість товарів «частини моторних транспортних засобів, глушники - 20 шт.» збільшено з 316,00 евро до 510,00 евро, що призвело до збільшення платежів з митного збору на 335,62 грн. та податку на додану вартість до оплати на 738,36 грн.;

- митну вартість товарів «частини моторних транспортних засобів: частини колеса, сталеві диски - 72 шт.», збільшено з 2 376,00 евро до 6 726,72 евро, що призвело до збільшення платежів з митного збору на 5 283,30 грн. та податку на додану вартість до оплати на 22 189,85 грн.;

- митну вартість товарів «частини моторних транспортних засобів: радіатори системи охолодження двигуна - 5 шт.», збільшено з 460,00 евро до 578,13 евро, що призвело до збільшення платежів з податку на додану вартість до оплати на 93,12 грн.;

- митну вартість товарів «реле напруги не більш як 60В, для сили струму понад 2А, реле стартера -30 шт» збільшено з 180,00 евро до 240,30 евро, що призвело до збільшення платежів з митного збору на 28,35 грн. та податку на додану вартість до оплати на 119,08 грн.;

- митну вартість товарів «сидіння, що використовуються в моторних транспортних засобах - 40 комплектів» збільшено з 960,00 евро до 1992,00 евро, що призвело до збільшення платежів з податку на додану вартість до оплати на 4 489,13 грн.

Крім того, підставами для коригування митної вартості товарів стало наступне:

- у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 20.01.2021 №5 (інвойсі) відсутнє посилання на конртакт, на виконання якого він виданий, проте наявне посилання на рахунок-проформу №CST101940 від 29.12.2020 року;

- невідповідність найменування перевізника у наданому при митному оформленні договорі №ТЕО324795050 від 07.09.2020 (ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН») та у інформації з транспортної накладної CMR від 27.01.2021 року (V.V. KONOTOPOV);

- в додатково наданій митній декларації країни відправлення від 27.01.2021 року №21BG003009AA734372 визначено, що вартість товару складає 55215,57 евро, що суперечить даним, заявленим декларантом в МД та товаросупроводжувальних документах.

Позивач не погоджуючись із таким рішенням митного органу звернувся до відповідача із заявою від 19.03.2021 року № 21 про надання додаткових підтверджень митної вартості, імпортованих ПП «Херсонкара» за ВМД № UA508040/2021/001047 надано додаткові документи на запит відповідача, однак рішення про коригування митної вартості товарів №UA508040/2021/000041/2 від 23.02.2021 року не скасовано відповідачем.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірного рішення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства: статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Судом встановлено, що підставами для здійснення відповідачем спірних коригувань митної вартості товарів слугували наступні обставини: у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 20.01.2021 №5 (інвойсі) відсутнє посилання на конртакт, на виконання якого він виданий, проте наявне посилання на рахунок-проформу №CST101940 від 29.12.2020 року; поставка товарів здійснюється на умовах поставки FCA «Plovdiv» відповідно до Інкотермс 2010, невідповідність найменування перевізника у наданому при митному оформленні договорі №ТЕО324795050 від 07.09.2020 (ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН») та у інформації з транспортної накладної CMR від 27.01.2021 року (V.V. KONOTOPOV); відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції). Та зважаючи на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливе заниження митної вартості», було здійснено порівняння митної вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну. В додатково наданій митній декларації країни відправлення від 27.01.2021 року №21BG003009AA734372 визначено, що вартість товару складає 55215,57 евро, що суперечить даним, заявленим декларантом в МД та товаросупроводжувальних документах.

Також зазначено, що декларантом на подано усіх необхідних документів: якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертиними організаціями.

Суд не погоджується з висновками митного органу, що відсутність посилання на контракт в рахунку-фактурі (інвойсі), на виконання якого він виданий, а також відсутність банківських реквізитів продавця, так як відсутність посилання на контракту вказаному рахунку фактурі не впливає на митну вартість товару та не спростовує митну вартість визначену декларантом, а відтак зазначена обставина не може бути підставою для коригування митної вартості.

Крмі того, суд аззанчає, що відповідно до додаткової угоди №1 від 20 січня 2021 року до контракту №07122020 від 07.12.2020 року, сторони договору (ПП «Херсонкара» та «APEX SERVICE, LTD» (Болгарія) домовились збільшити вартість поставки товарів (в зв`язку зі збільшенням обсягу поставки) з 39 512,70 евро до 52 215,57 евро згідно інвойсу №5 від 20.01.2021 року. Тому, саме додатковою угодою №1 від 20 січня 2021 року сторони узгодили кінцеву вартість поставки товарів на підставі інвойсу №5 від 20.01.2021 року в сумі 52 215,57 евро, який був наданий при митному оформленні імпортованих товарів і відповідно до якого здійснювалась поставка товарів. Додатково, заявою ПП «ХЕРСОНКАРА» від 19.03.2021 за вих. №21 про надання додаткових підтверджень митної вартості товарів, імпортованих позивачем, відповідачу було надано копію рахунку-проформи №CST101940 від 29.12.2020 року на попередньо узгоджену суму поставки 39512,70 евро. Вартість імпортованих товарів в інвойсі №5 від 20.01.2021 року повністю відповідає узгодженій сторонами вартості поставки в додатковій угоді №1 від 20.01.2021 року - 52215,57 евро та іншим товаросупроводжувальним документам, а тому жодних невідповідностей у фактичному обсягу та вартості поставлених товарів та в даних інвойсу №5 від 20.01.2021 року немає.

Стосовно посилань відповідача на те, що поставка товарів здійснюється на умовах поставки FCA «Plovdiv» відповідно до Інкотермс 2010. У відповідності до договору №ТЕО324795050 від 07.09.2020 послуги за доставку товару надаються ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН», проте згідно інформації з транспортної накладної CMR від 27.01.2021 року перевезення здійснюється V.V. KONOTOPOV, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що для перевезення імпортованих товарів з м. Пловдів (Болгарія) до м. Херсона, ПП «ХЕРСОНКАРА» було укладено договір №ТЕО324795050 транспортно-експедиторського обслуговування від 07.09.2020 року із експедитором ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» (договір надано відповідачу при митному оформленні товарів).

Згідно умов п. 2.1.1 договору №ТЕО324795050, експедитор зобов`язався за плату та за рахунок Клієнта (ПП «Херсонкара») організувати перевезення його вантажів на умовах, узгоджених сторонами, а також надавати інші послуги Клієнтові за погодженням сторін; при необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені та за рахунок Клієнта договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання, терміналами, та ін. організаціями; документом, що підтверджує наявність і зміст такого договору з транспортними організаціями, являється транспортний документ (накладна) - коносамент (B/L), автомобільна транспортна накладна (CMR, ТТН). Згідно умов п. 4.10 договору №ТЕО324795050, кошти, що надходять на рахунок експедитора від клієнта не переходять у його власність і не є виручкою, а вважаються транзитними для подальшої оплати перевезення та інших послуг третіх осіб (портів, перевізників, брокерів, експедиторських організацій тощо); у власності експедитора залишається виключно експедиторська винагорода, розмір якої підлягає оподаткуванню у порядку, визначеному законодавством; дана умова договору не вимагає додаткового підтвердження документами Перевізника або інших осіб.

Так, враховуючи, що позивачем ри митному оформленні імпортованих товарів було надано Чорноморській митниці Держмитслужби копію договору із транспортним експедитором ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» №ТЕО324795050 від 07.09.2020 року та копію транспортної накладної на товар CMR від 27.01.2021 року, яка за умовами п. 2.1.1. вказаного договору підтверджує укладення транспортним експедитором ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» договору із перевізником «V.V. KONOTOPOV» то така не потребує додаткового підтвердження документами перевізника.

Крім того, вартість перевезення імпортованих товарів поза митною територією України підтверджується наступними документами, наданими відповідачу при митному оформленні товарів, а саме: договором транспортно-експедиторського обслуговування №ТЕО324795050 від 07.09.2020, транспортною накладною CMR від 27.01.2021 року; довідкою ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» від 29.01.2021 року №2901-1; рахунком на оплату від 29.01.2021 року №186, платіжним дорученням №17 від 01.02.2021 року, актом надання послуг №186 від 01.02.2021 року із ТОВ «КОНСОЛЬ- ЛАЙН».

Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, та зазначена у рішенні про коригування митної вартості товарів від 23.02.2021 року №UA508040/2021/000041/2, а саме, що відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оскільки відповідачем не наведені обставини та докази, яким чином документи, надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Більш того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. ст. 58-63 цього кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04.09.2018 року в справі № 814/2659/16, від 24.01.2019 року в справі № 804/3893/17.

Щодо посилань митного органу в спірному рішенні, що в додатково наданій митній декларації країни відправлення від 27.01.2021 року №21BG003009AA734372 визначено, що вартість товару складає 55215,57 евро, що суперечить даним, заявленим декларантом в МД та товаросупроводжувальних документах, суд зазначає, що дослідивши декларацію країни відправлення встанвоелно, що остання містить дві суми вартості товарів - 55 215,57 евро та 52 215,57 евро, при чому сума 55 215,57 евро вказана постачальником помилково, що підтверджується листом постачальника «АРЕХ SERVICE LTD» від 22.03.2021 року, який міститься в матеріалах справи. Окрім того, слід зазначити, що у всіх товаросупроводжувальних документах вартість імпортованого товару зазначена на рівні 52 215,57 евро (додатковій угоді №1 від 20.01.2021 року до контракту №07122020, інвойсі №5 від 20.01.2021 року, платіжних дорученнях по оплату вартості товарів тощо), що повністю підтверджує вартість імпортованого товару.

Що стосується посилання відповідача, що декларантом неподані усі необхдіні документи, зокрема документи, що містять відомості про вартість страхування, висновки про якісіні та вартісні характертистики товарів, суд зазначає, що вказані обсатвини не є підставою для коригування митної вартості товару, заявленої позивачем. Відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи, не надання додаткових документіа не є підставою для здійснення коригування митної варості.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.04.2019 року у справі № 814/2463/14, від 14.08.2018 року у справі № 821/1617/17.

В постановах Верховного Суду зазначено, що митний орган, може додатково витребовувати у декларанта лише ті документи, які підтверджують митну вартість: "Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК".

Як вже було зазначено вище, на пропозицію митного органу надати необхідні документи протягом 10-ти днів на підтвердження митної вартості товару, позивачем були надані відповідні пояснення та документи.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 р. у справі №804/16980/14, від 06.02.2018 р. у справі №815/2013/15.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення "за результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 19 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу Укарїни на підставі інформації, наявної у митного органу МД від 13.01.2020 р. № UA5209120/2021/503, а саме: 4,25 доларів США/кг (числове значення митної вартсоті становить: 120 кг. х 4,25 = 510 доларів США); товару № 20 відповідно до МД від 21.12.2020 № UA100060/2020/349791, а саме 6,16 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить : 1092 х 6,16 = 6726,72 доларів США); товару № 35 МД від 14.01.2021 року № UA209170/2021/1530, а саме 9,25 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить : 62,5 х 9,25 = 578,125 доларів США); товару № 37 МД від 06.01.2021 №UA209030/2021/44, а саме 8,01 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 30 кг. х 8,01 = 240,3 доларів США); товару № 44 МД від 13.02.2021 року № UA500490/2021/1823, а саме 4,98 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 400 кг. х 4,98 = 1992 доларів США).

Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".

Проте вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Суд зауважує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товарів за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 23.02.2021 року № UA508040/2021/000041/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому сплачений ПП «Херсонкара» судовий збір у сумі 2270 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Чорноморської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань.

В судовому засіданні 24.06.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Херсонкара" (, 73042, м.Херсон, вул. Жуковського, 89) до Чорноморської митниці Держмитслужби (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23.02.2021 року №UA508040/2021/000041/2 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби від 23.02.2021 року №UA508040/2021/000041/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "Херсонкара" (, 73042, м.Херсон, вул. Жуковського, 89) судові витрати у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят), 00грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30 червня 2021 р.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 108020200