Справа № 320/11936/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року № 320/11936/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у якому просить суд:

- скасувати рішення сорок першої позачергової сесії Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області сьомого скликання від 27.08.2020 № 190/139 «Про відмову на подану заяву»;

- зобов`язати Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області винести рішення щодо надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність, площею 0,10 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу в селі Хотів Києво-Святошинського району Київського області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що за результатом розгляду його клопотання про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення у власність окремих земельних ділянок різного цільового призначення, Хотівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення від 27.08.2020 № 190/139, яким у задоволенні клопотання відмовлено.

Позивач вважає, що відмова відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки ним були додані до клопотання усі передбачені Земельним кодексом України документи, необхідні для надання дозволів, а перешкоди у позитивному вирішенні клопотання відсутні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на офіційну електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) копії ухвали від 23.11.2020, враховуючи недостатність в суді коштів на оплату послуг відправлення поштової кореспонденції.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Бердянським МВГУМВС України в Запорізькій області 22.02.2012.

10.07.2020 представник позивача, адвокат Резвова О.В., листом вих. № 10/07 направила адвокатський запит до начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області, у якому просила повідомити:

- чи є вільні земельні ділянки, цільове призначення яких - землі житлової та громадської забудови - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для будівництва індивідуальних гаражів, для іншої житлової забудови в межах АДРЕСА_1 ;

- чи є вільні земельні ділянки, цільове призначення яких - землі сільськогосподарського призначення - для ведення особистого селянського господарства, для індивідуального садівництва, для городництва, для іншого сільськогосподарського призначення в межах сіл Гатне, Гнатівка, Гореничі, Лісники, Петрушки, Тарасівка, Хотів, Чабани, Новосілки Києво-Святошинського району Київської області.

У відповідь на адвокатський запит Головне управління Держгеокадастру у Київській області листом від 20.07.2020 № 29-10-0.222-9733/2-20 повідомило про те, що відповідно до державної статистичної звітності з кількісного обліку земель станом на 01.01.2016 на території Києво-Святошинського району Київської області обліковуються наступні площі земель запасу: Гореничі - 17,6075 га; смт. Чабани - 3,9279 га; Тарасівка - 3,6000 га; та земель, не наданих у власність або постійне користування в межах населених пунктів: Гореничі - 224,1278 га; Лісники - 13,9300 га; Тарасівка - 89,4041 га; Хотів - 82,2216 га.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з клопотанням від 20.08.2020, у якому просив:

1. В порядку реалізації гарантованого законного права на отримання безоплатно у власність земельні ділянки на території Києво-Святошинського району Київської області в межах адміністративного утворення - Хотівська, із земель, не наданих у власність та постійне користування або з земель запасу, погодити, виділити та надати дозвіл (згоду) на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельні ділянки нижчезазначених категорій:

- для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

- для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

- для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше - 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

- для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

- для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

2. Розглянути це клопотання на сесії у встановлений законний термін з прийняттям об`єктивного і обґрунтованого рішення.

3. Повідомити про прийняття рішення шляхом направлення копії витягу з рішення сесії на адресу: 01133, м. Київ, вул. Генерала А.Алмазова, 18/7, оф. 618.

До вказаної заяви були додані такі документи: копія паспорта громадянина України; копія довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків; графічні матеріали. В якості графічного матеріалу позивачем додано роздрукований скріншот зображення з програмного забезпечення "Google Maps", на якому виділені межі села Хотів.

За результатом розгляду вказаного клопотання 41 позачерговою сесією Хотівської сільської ради VII скликання було прийнято рішення від 27.08.2020 № 190/139 «Про відмову на подану заяву», яким, з урахуванням висновків та рекомендацій постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

У вказаному листі позивача було проінформовано, що відмова у наданні дозволу пов`язана з тим, що для використання права безкоштовної приватизації земельної ділянки необхідно подати до місцевої ради або органу державної влади за місцезнаходженням земельної ділянки відповідне клопотання та прикласти до нього графічні матеріали із зазначенням місцезнаходження земельної ділянки з її орієнтовними розмірами.

Не погоджуючись з правомірністю спірного рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання його протиправним та скасування та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами третьою та четвертою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною першою статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема:

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 (номер в Єдиному державному реєстру судових рішень - 72532460) та від 05.03.2019 у справі № 360/2334/17 (номер в Єдиному державному реєстру судових рішень - 80269760), від 20.01.2021 у справі № 360/1590/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 94264145), від 08.09.2020 у справі № 812/1450/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91414791).

При цьому, відповідно до положень статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Суд звертає увагу позивача на те, що з положень частини першої статті 118 Земельного кодексу України вбачається, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність передбачає подання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування окремого клопотання про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації по кожному виду цільового призначення земельної ділянки. Кожне клопотання заявника про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки має супроводжуватися зазначенням орієнтовного розміру запланованої до відведення ділянки з схематичним зображенням розташування на місцевості, а також доданням необхідних документів. Кожне таке клопотання, як акт волевиявлення громадянина на реалізацією свого права щодо отримання земельної ділянки у процесі приватизації, потребує окремого розгляду органом місцевого самоврядування, з прийняттям окремого рішення. Положення Земельного кодексу України не передбачають можливості подання особою одного клопотання (з одним пакетом документів) для отримання дозволів на розробку проектів землеустрою з відведення декількох земельних ділянок різного виду використання.

Крім того, надаючи правову оцінку доданим позивачем до клопотання графічним матеріалам, суд зазначає таке.

Як було вказано вище, позивачем до клопотання про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок долучено роздрукований скріншот з загальнодоступного програмного сервісу Google Maps з зображенням території с. Хотів. На вказаному скріншоті вказані лише межі села Хотів, що, на переконання суду, не може бути ототожнено із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки (по кожному виду використання), як того вимагають положення статті 118 Земельного кодексу України.

Суд зауважує, що позивач не був позбавлений можливості додати до свого клопотання інформацію про місце розташування бажаної земельної ділянки з Публічної кадастрової карти, інформація з якої є загальнодоступною та знаходиться у вільному доступі.

Так, публічна кадастрова карта - це інформаційний портал, на якому оприлюднюються відомості Державного земельного кадастру.

В розумінні статті 1 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об`єкти Державного земельного кадастру.

Частиною п`ятою статті 5 Закону № 3613-VI визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 15 Закону № 3613-VI передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Стаття 118 Земельного кодексу України не містить будь-яких особливих вимог до графічних матеріалів, крім зазначення бажаного місця розташування земельної ділянки.

Метою надання цих матеріалів є необхідність ідентифікації земельної ділянки для перевірки відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Графічні матеріали, що подаються громадянами для безоплатного отримання у власність земельних ділянок, мають ґрунтуватись на даних Державного земельного кадастру.

Водночас, суд зауважує, що Земельним кодексом України не передбачено порядку дій органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування на випадок подання такому органу громадянином клопотання про надання земельної ділянки з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту клопотання.

Верховним Судом у постанові від 17.12.2018 у справі № 509/4156/15-а висловлено правову позицію, згідно з якою у разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку. Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України. Недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. При цьому, відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави такої відмови.

Отже, у зазначеній постанові Судова палата для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшла висновку, що недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зауважує, що з доданого позивачем до клопотання про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок скріншота з програмного забезпечення Google Maps неможливо ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки для перевірки відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Наведена обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені судом обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, приймаючи рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, діяла на підставі, в межах та у спосіб, що визначені чинним законодавством, у зв`язку з чим позовна вимога про скасування рішення сорок першої позачергової сесії Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області сьомого скликання від 27.08.2020 № 190/139 «Про відмову на подану заяву» задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача винести рішення щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність, площею 0,10 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу в с. Хотів Києво-Святошинського району Київського області, суд зазначає, що дана вимога є похідною від позовної вимоги, у задоволенні якої відмовлено, а тому задоволенню також не підлягає.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні адміністративного позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відшкодуванню не підлягають, згідно з приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.