Справа № 200/2994/21-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 р. Справа№200/2994/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення № 3848 від 06.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

зобов`язати повторно розглянути заяву від 04.11.2020 року про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду та зобов`язати зарахувати у подвійному розмірі до страхового стажу та стажу роботи за списком №2 період з 05.08.2015 року по 16.01.2020 року у Комунальному некомерційному підприємстві «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» відповідно до вимог статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.11.2021 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на що отримав рішення № 3848 від 06.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Позивач зазначає, що відповідач неправомірно не зарахував у подвійному розмірі стаж роботи за Списком № 2 період з 05.08.2015 року по 16.01.2020 року у Комунальному некомерційному підприємстві «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» відповідно до вимог статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підставі наведеного просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 24 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 12 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач підтвердив викладені позивачем обставини справи та зазначив, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Надану ОСОБА_1 довідку від 16.01.2020 року № 44/09, видану КНП «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих», в якій зазначено, що позивач працює в даному закладі на посаді електрогазозварника з 05.05.2015 року, не враховано при обчисленні пільгового стажу роботи, оскільки довідка не відповідає встановленій формі, затвердженій Порядком.

Відповідач також роз`яснює, що після набрання чинності Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) з 01.01.2004 року, всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. Тобто, спосіб зарахування до стажу роботи того чи іншого періоду залежить від того, коли відбувалась така діяльність - до чи після 1 січня 2004 року. Позивач почав працювати в КНП «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» у 2015 році. Внаслідок чого період роботи ОСОБА_1 в зазначеному закладі не може бути зарахований до стажу роботи у подвійному розміри

Отже, відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачений положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, не здійснював дій що грубо порушують пенсійні права позивача, в зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-20).

Рішенням від 06.11.2020 року за № 3848 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Пільговий стаж позивача за Списком № 2 складав 11 років 6 місяців 27 днів, загальний страховий стаж - 25 років 10 місяців 4 дні. Період роботи з 05.08.2015 року по 31.01.2020 року враховані до страхового стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (а.с.9-12).

На підтвердження позовних вимог позивачем надано довідки з КНП «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» від 16.01.2020 року №№ 44/09, 46/09 та 04.03.2021 року № 19/09, в яких зазначено, що ОСОБА_1 працює в даному закладі на посаді електрогазозварника з 05.08.2015 року. Робота в туберкульозних лікарнях (санаторіях) являється роботою в інфекційних закладах та відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховується у подвійному розмірі (а.с.5-7).

Згідно із записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 05.08.2015 року працює електрогазозварником у Комунальному некомерційному підприємстві «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» (а.с.16).

Вважаючи, що стаж роботи у КНП «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» повинен зараховуватися в подвійному розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон №1788) передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-III інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Посилання відповідача на те, що пільговий стаж позивача за період після 01 січня 2004 року не підлягає врахуванню в подвійному розмірі з підстав набрання чинності Законом № 1058-IV, згідно зі статтею 24 якого страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом суд відхиляє, з огляду на таке.

За змістом пункту 2 розділу XV прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом 3 статті 40 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Вимогами пункту 4 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону №1788 є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закон №1788 та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами статті 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на за вислугою років.

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Верхового Суду від 04 грудня 2019 року, у справі №689/872/17 та від 27 лютого 2020 року, у справі №462/1713/17, які в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України повинні враховуватися судом.

У довідках КНП «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» від 16.01.2020 року №№ 44/09, 46/09 та 04.03.2021 року № 19/09, в яких зазначено, що ОСОБА_1 працює в даному закладі на посаді електрогазозварника з 05.08.2015 року. Робота в туберкульозних лікарнях (санаторіях) являється роботою в інфекційних закладах та відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховується у подвійному розмірі.

Враховуючи вищенаведені законодавчі норми та встановленні обставини справи, суд дійшов висновку, що стаж роботи позивача в КНП «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» з 05.08.2015 року на день звернення за призначенням пенсії повинен зараховуватися у подвійному розмірі, а тому відмова Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в цій частині є протиправною.

За таких обставин підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3848 від 06.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тому є обґрунтованими і заявлені вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 04.11.2020 року про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду про зарахування у подвійному розмірі до страхового стажу та стажу роботи за списком №2 періоду роботи позивача з 05.08.2015 року по 16.01.2020 року у Комунальному некомерційному підприємстві «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих».

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн., наведена сума відповідно до положень статті 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3848 від 06.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) від 04.11.2020 року про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду про зарахування у подвійному розмірі до страхового стажу та стажу роботи за списком №2 періоду роботи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05.08.2015 року по 16.01.2020 року у Комунальному некомерційному підприємстві «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 25 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов