Справа № 640/20587/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» про стягнення з розрахункових рахунків у банках позивача податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 178 453,93грн., та з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 123 578,71грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, а тому процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що ГУ ДПС у Чернігівській області порушило визначену Податковим кодексом України процедуру проведення документальної перевірки та не направило податкові повідомлення-рішення. Вказує на те, що строки виникнення податкового боргу починають свій відлік після вручення податкової вимоги, проте судом не перевірено, що контролюючий орган не надав податкову вимогу за період 2017-2020 років станом на 29 січня 2021 року. Наголошує, що питання стягнення з ПАТ «Трест Київміськбуд-1» орендної плати за жовтень 2017 року вже було предметом розгляду Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/555/18.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обгрунтовує тим, що Головне управління ДПС у Чернігівській області діяло у межах своїх повноважень і у спосіб, передбачений чинним законодавством, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість по сплаті податку на нерухоме майно, відмінної від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 178 453, 93 грн., яка виникла на підставі:

- податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік № від 29 жовтня 2017 року на суму 24 079,80 грн.

- податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік № від 12 лютого 2018 року на суму 56 025,68 грн.

- податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік № від 18 лютого 2019 року на суму 62 808,15 грн.

- податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік № від 18 лютого 2020 року, відповідно до даних якої та відповідно до інформаційної бази «Податковий блок» платником податків не було сплачено авансовий внесок з податку на нерухоме майно за 1 квартал та 2 квартал 2020 року на суму 35 540,30 грн.

Також за відповідачем обліковується податкова заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у сумі 123 578,71грн., яка виникла на підставі:

- податкової декларації з плати за землю за 2017 рік № від 13 лютого 2017 року, згідно якої платником визначено річну суму податку на нерухоме майно, яка підлягала сплаті в розмірі 19 551, 73 грн. У зв`язку з несвоєчасною та неповною сплатою платником податків щомісячних авансових внесків з податку, виник податковий борг у сумі 11 405,18 грн.

- податкової декларації з плати за землю за 2018 рік №5 від 13 лютого 2019 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку від 20 березня 2018 року № у сумі 45 495, 18грн.

- податкової декларації з плати за землю за 2019 рік № від 13 лютого 2019 року на суму 45 495,18 грн.

- податкової декларації з плати за землю за 2020 рік № від 13 лютого 2020 року на суму 22 747, 62 грн.

Наявність у відповідача вказаної заборгованості підтверджується копіями податкових декларацій та інформаційною довідкою.

На підставі встановлених вище обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення податкового боргу.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) під податковим зобов`язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Згідно з п.59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі статті 59 ПК України ГУ ДПС у Чернігівській області 10.01.2012 року винесено податкову вимогу №22 на суму 858,78 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявна в матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про те, що вимогу від 10 січня 2012 року № 22 було отримано представником ПрАТ «Трест Київміськбуд» 12 січня 2012 року.

Відповідно до пп. 14.1.175 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними грошовими зобов`язаннями, відповідачем суду не надано.

Доводи скаржника про відсутність підстав для стягнення податкового боргу, оскільки податковий орган не надсилав ПрАТ «Трест Київміськбуд» податкову вимогу за період 2017-2020 років, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Так, як було зазначено раніше, згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, на виконання ухвали суду апеляційної інстанції ГУ ДПС у Чернігівській області надало до матеріалів справи відомості Інтегрованої картки платника, відповідно до яких сума податкового боргу з 2012 року відповідачем в повному обсязі не погашалася.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, що підтверджує дотримання позивачем процедури стягнення такого боргу.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов`язань в розмірі 302 032, 64 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи скаржника про те, що контролюючий орган був зобов`язаний надсилати податкові повідомлення-рішення, колегією суддів оцінюються критично, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, податковий борг виник на підставі не сплати відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань, вказаних останнім у відповідних податкових деклараціях.

У відповідності до пп. 14.1.137 п.14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з розрахункових рахунків у банках Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1" податкового боргу у розмірі 302 032,64 грн. по:

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єкті нежитлової нерухомості в розмірі 178 453,93 грн. на р/р UA0025002; отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/18010400, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - Казначейство України;

- орендній платі з юридичних осіб в розмірі 123 578,71 грн. на р/р UA0025002; отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/18010600, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - Казначейство України.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1" - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов