Справа № 460/2824/19
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
30 червня 2021 року м. Рівне №460/2824/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії
17.10.2019 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо відмови нарахувати з 01.01.2014 по 02.08.2014 та виплатити згідно з ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" основну державну щомісячну пенсію в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити згідно з статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням виплачених сум, основну державну щомісячну пенсію в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), є інвалідом II групи, проживає в смт. Зарічне, Зарічненського району, Рівненської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, належить до зони гарантованого добровільного відселення, та у спірний період мала право на нарахування та виплату державної та додаткової пенсій, у розмірах, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постановою Кабінету Міністрів України №1210.
В поданому до суду відзиві 14.11.2019 на позовну заяву відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з безпідставністю, при цьому наголошуючи на тому, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 21.10.2019 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 30.10.2019 (головуючий суддя - Жуковська Л.А.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 30.10.2019 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.
В поданому до суду відзиві 14.11.2019 на позовну заяву відповідач позов не визнав та просив залишити його без розгляду, наголошуючи на тому, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 08.02.2021 провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 25.05.2021 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження та встановлено строк для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду.
Відповідно до проведеного 31.05.2021 повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського окружного адміністративного суду дану адміністративну справу передано на розгляд судді Гудими Н.С.
Ухвалою суду від 07.06.2021 адміністративну справу №460/2824/19 прийнято до провадження судді Гудими Н.С.
16.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Розглянувши подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, суд керується таким.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є непрацюючою пенсіонеркою, особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 13.08.1999, має II групу інвалідності, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію по інвалідності пов`язаної з наслідками аварії на ЧАЕС.. Позивач проживає в смт. Зарічне, Зарічненського району, Рівненської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, належить до зони гарантованого добровільного відселення.
В серпні 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила провести перерахунок та виплату соціальних виплат, передбачених статтями 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірах, передбачених безпосередньо вказаними нормами права за період 2014 року.
Листом від 01.10.2019 року відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для перерахунку пенсійних виплат, оскільки їх обчислення та виплата здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач 12.10.2019 звернулася до суду з вказаним позовом.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 12.10.2019, що стверджується датою оформлення поштового відправлення на конверті, у якому було скеровано позовну заяву до суду (а.с.23), тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду.
В тексті заяви про поновлення строку звернення до суду із покликанням на рішення Конституційного Суду України №8-рп/2013 та №9-рп/2013 та ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV (далі, - Закон №1058-IV), позивач стверджує, що адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмежень будь-яким строком. Обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певним строком є неприпустимим. Тобто, фактично позивач вказує про дотримання ним строку звернення до суду з цим позовом.
Водночас, суд зауважує, що наведені позивачем норми ст. 46 Закону №1058-IV та рішення Конституційного Суду України не поширюють свою дію на спірні правовідносини, оскільки стосуються тих ситуацій, коли нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Поміж тим, у даному випадку пенсійні виплати за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 пенсійним органом позивачу не нараховувалися в тому розмірі, про який просить позивач, а тому позов з вимогами, пов`язаними з нарахуванням пенсії за минулий час, та відповідно їх подальшої виплати може бути подано до суду в межах шестимісячного строку, встановленого ст. 122 КАС України.
Крім того, суд вважає, що отримання позивачем листа відповідача від 01.10.2019 у відповідь на її звернення щодо перерахунку та виплати пенсії, на який позивач посилається в обґрунтування причин пропуску строку звернення, також не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії.
Твердження позивача про те, що вона має 2 групу інвалідності підтверджується наявними в справі довідкою МСЕК від 30.04.1999 року. Разом з цим, у вказаній довідці зазначено про те, що захворювання пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС і позивач є непрацездатною за віком. Будь-яких інших доказів на обґрунтування підстав вказаних у заяві про поновлення строку звернення до суду, в тому числі щодо погіршення її стану здоров`я 2 (два) роки тому (тобто з 2019 року), позивачем до вказаної заяви не додано і в матеріалах справи відстуні.
Жодних обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом, позивачем не зазначено і доказів на їх підтвердження в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом і у суду відсутні підстави для визнання пропуску цього строку з поважних причин.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України. Відповідно до ч.3 цієї статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Суд звертає увагу, що факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду було виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, позивач заявив про поновлення пропущеного строку звернення до суду, однак з тексту позовної заяви, заяви про поновлення строку звернення до суду та доданих матеріалів не вбачається, що підстави пропуску цього строку є поважними.
Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. До того ж, за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.
Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 262 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повну ухвалу суду складено 30 червня 2021 року

Суддя Н.С. Гудима