Справа № 320/3716/21
Суддя: Файчак В.О.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 липня 2021 року № 320/3716/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Файчак В.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Київській області про залишення без розгляду позовної заяви та питання поновлення строку звернення до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРПЕНЬ 17" до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРПЕНЬ 17" з позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач 1), Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі відповідач 2), в якому просить:

1) Визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 21.03.2019 № 1115709/41945636, яким позивачеві було відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 10 від 31.01.2019 на суму поставки 192 351, 76 грн., в т.ч. ПДВ -32 058, 63 грн.

2) Визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 21.03.2019 № 1115708/41945636, яким позивачеві було відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 3 від 31.01.2019 на суму поставки 361 487,63 грн., в т.ч. ПДВ -60 247, 94 грн.

3) Визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 20.03.2019 № 1113883/41945636, яким позивачеві було відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 12 від 30.11.2018 на суму поставки 113 288, 28 грн., в т.ч. ПДВ -18 881, 38 грн.

4) Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 20.03.2019 № 1113885/41945636, яким позивачеві було відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 10 від 29.12.2018 на суму поставки 160 389, 89 грн., в т.ч. ПДВ -26 731,65 грн.

5) Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 20.03.2019 № 1113884/41945636, яким позивачеві було відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 3 від 29.12.2018 на суму поставки 314 335,40 грн., в т.ч. ПДВ - 52 389, 23 грн.

6) Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 20.03.2019 № 1113882/41945636, яким позивачеві було відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 10 від 30.11.2018 на суму поставки 321 186, 56 грн., в т.ч. ПДВ -53 531, 09 грн.

7) Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 19.11.2018 № 992918/41945636, яким позивачеві було відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 4 від 20.09.2018 на суму поставки 12 682,45 грн., в т.ч. ПДВ - 2 113,74 грн.

8) Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 10 від 31.01.2019, виписаної виконавцем ТОВ «Листопад 17» замовнику ТОВ «Альвар», на суму 192 351,76 грн., в т.ч. ПДВ - 32 058, 63 грн., днем її фактичного подання до реєстрації -15.02.2019.

9) Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної№ 3 від 31.01.2019, виписаної виконавцем ТОВ «Листопад 17» замовнику ТОВ «Альвар», на суму 361 487, 63 грн., в т.ч. ПДВ - 60 247, 94 грн., днем її фактичного подання до реєстрації -15.02.2019.

10) 3обов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 12 від 30.11.2018, виписаної виконавцем ТОВ «Листопад 17» замовнику ТОВ «Альвар», на суму 113 288, 28 грн., в т.ч. ПДВ - 18 881, 38 грн., днем її фактичного подання до реєстрації - 13.12.2018.

11) Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 10 від 29.12.2018 , виписаної виконавцем ТОВ «Листопад 17» замовнику ТОВ «Альвар», на суму 160 389, 89 грн., в т.ч. ПДВ - 26 731, 65 грн., днем її фактичного подання до реєстрації -15.01.2019.

12) Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 29.12.2018 , виписаної виконавцем ТОВ «Листопад 17» замовнику ТОВ «Альвар», на суму 314 335, 40 грн., в т.ч. ПДВ - 52 389, 23 грн., днем її фактичного подання до реєстрації -14.01.2019.

13) Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 10 від 30.11.2018 , виписаної виконавцем ТОВ «Листопад 17» замовнику ТОВ «Альвар», на суму 321 186,56 грн., в т.ч. ПДВ - 53 531,09 грн., днем її фактичного подання до реєстрації -12.12.2018 .

14) Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 4 від 20.09.2018, виписаної виконавцем ТОВ «Листопад 17» замовнику ТОВ «Альвар», на суму 12 682,45 грн., в т.ч. ПДВ -2 113,74 грн., днем її фактичного подання до реєстрації-27.09.2018.

15) Встановити судовий контроль за виконанням рішення у справі в порядку ст. 382 КАС України.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін у справі.

24.06.2021 до суду надійшло клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Київській області про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРПЕНЬ 17" без розгляду, оскільки вважає, що позовна заява є такою, що подана з порушенням норм чинного законодавства та строку звернення до адміністративного суду, визначеного ч.2 ст.122 КАС України.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

У позовній заяві позивач повідомив суд про те, що строк звернення до суду був пропущений ТОВ «СЕРПЕНЬ 17» з поважних причин, а саме: по перше, відповідач 2 ухвалив рішення про відмову в реєстрації податкових накладних у березні 2019 року; по-друге, у серпні 2020 року із реєстру податкових накладних ТОВ «СЕРПЕНЬ 17» отримало інформацію, що податкові накладні №4 від 20.09.2018, №10 від 30.11.2018, №12 від 30.11.2018, №3 від 29.12.2018, №10 від 29.12.2018, №3 від 31.01.2019, №10 від 31.01.2019 - «ЗАРЕЄСТРОВАНО В ЄРПН І ДОКУМЕНТ ДОСТАВЛЕНО КОНТРАГЕНТУ» (в наслідок чого ТОВ «СЕРПЕНЬ 17» було впевнено в тому, що податкові накладні зареєстровані, адже і грошові кошти з рахунку ПДВ було списано і не повернуто); по-третє, тільки отримавши 01 березня 2021 року від контрагента ТОВ «АЛЬВАР» лист від 26.02.2021 за №571201/21 із вимогою зареєструвати вище зазначені податкові накладні, ТОВ «СЕРПЕНЬ 17» дізналося про порушення своїх прав щодо реєстрації вищезазначених накладних і саме з цього часу у нього є право в межах строку, визначеного законом, звернутися до адміністративного суду.

Крім того, позивач стверджує, що в даному випадку має місце саме неналежне повідомлення суб`єктом владних повноважень - відповідачем 2, ТОВ «СЕРПЕНЬ 17» про те, що вищезазначені податкові накладні зареєстровані, а насправді вони відсутні в ЄРПН.

Водночас, представник відповідача 2 у клопотанні, що розглядається, вказує, що зазначені твердження позивача не відповідають дійсності та позивач даними твердженнями вводить суд в оману.

На спростування доводів позивача, щодо поважності причин пропуску строку зазначив наступне.

Відповідно до пункту 23 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/ розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень та які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі не відповідали критеріям ризиковості платника податку, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Так, згідно з п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний Документообіг» та «Про електронний цифровий підпис».

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків.

Так, позивачеві у електронний кабінет було направлено рішення від 20.03.2019 №1113882/41945636, від 20.03.2019 №1113883/41945636, від 19.11.2018 №992918/41945636, від 20.03.2019 № 1113884/41945636, від 20.03.2019 №1113885/41945636, від 21.03.2019 № 1115709/41945636 про що свідчить квитанція № 2 про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, де було зазначено: комісією ДФС України прийнято рішення від 20.03.2019 № 1113882/41945636, від 20.03.2019 №1113883/41945636, від 19.11.2018 №992918/41945636, від 20.03.2019 №1113884/41945636, від 20.03.2019 №1113885/41945636, від 21.03.2019 №1115709/4194563 про відмову у реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 № 10, від 30.11.2018 № 12, від 20.09.2018 № 4, від 29.12.2018 № 3, від 29.12.2018 № 10, від 31.01.2019 № 10 в ЄРПН.

Вказані доводи підтверджені, наданими представником відповідачів копіями квитанцій № 2 та витягами з ЄРПН по ПН, де зазначено: «відмовлено за рішенням Комісії».

З огляду на викладене, суд не бере до уваги вищезазначені доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Водночас, суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач наводить інші доводи щодо строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, а саме посилається на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 17.07.2019 у справі № 640/46/19, у якій зазначено наступне:

«Нормою, що регулює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Статтею 102 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено строк давності тривалістю 1095 днів (2555 днів у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу).

Таким чином, вказані вище положення Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачають, що строк для звернення платника податків до адміністративного суду із позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу становить 1095 днів (2555 днів у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу) і обчислюється з дня отримання платником податків такого рішення.

У той же час, відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Аналіз пунктів 56.18 та 56.19 статті 56 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку, що ці норми по різному регулюють питання строків судового оскарження рішень контролюючого органу, тобто існує колізія норм.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно- правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.»

В свою чергу, представник відповідача 2 у клопотанні, що розглядається, посилається на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену у постановах від 12.03.2021 у справі № 400/2/19, від 17.03.2021 у справі № 160/3121/20, від 11.03.2021 у справі № 658/3391/19, від 03.03.2021 у справі № 361/5596/17, від 25.02.2021 у справі № 240/5092/20, від 25.02.2021 у справі № 20/3362/20, від 28.01.2021 у справі № 520/6265/2020, від 23.10.2020 у справі № 810/5264/15.

Так, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 08.02.2021 по справі № 360/1252/19 (адміністративне провадження №К/9901/244/20), зазначає наступне:

«Згідно з п. 56.18 ПКУ з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.»

Розглянувши доводи сторін, суд виходить з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Ситуація коли Верховний Суд відступив від правового висновку про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах Верховного Суду непоодинока. При цьому, у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду зазначив, що: «Задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.»

З огляду на викладене та, вирішуючи питання строку звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі, суд дійшов висновку про застосування вказаного вище правового підходу про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та необхідності у його поновленні, а отже підстави для залишення позовної заяви без розгляду, встановлені ст. 240 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Київській області про залишення без розгляду позовної заяви відмовити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "СЕРПЕНЬ 17" строк звернення до суду з даним позовом.

3. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Файчак В.О.