Справа № 560/8913/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8913/20
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23 листопада 2020 року №2159158/ та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Фізичної особи-підприсмця ОСОБА_1 №137 від 11 листопада 2020 року датою її фактичного подання до реєстрації 19 листопада 2020 року .

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що на вимогу податкового органу, після зупинення реєстрації податкових накладних, платник податків надав усі належні документи, проте, їх контролюючий орган не взяв до уваги, натомість податковий орган, як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних, вказав на неподання платником податків достатнього пакету документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, зокрема ненадання платником податку копій документів, а саме: відсутні підтверджуючі документи щодо наявної заборгованості, відсутня картка рахунку 361.

Позивач вважає протиправним рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, просить його скасувати та провести реєстрацію вищевказаної податкової накладної.

Від відповідача - Головного управління ДПС України у Хмельницькій області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що при прийнятті оскаржуваного рішення враховано усі надані платником податків документи, внаслідок чого встановлено порушення вимог нормативно-правових актів на які зроблено посилання у відзиві на позовну заяву.

Комісія Головного управління ДПС у Хмельницькій області діяла виключно у відповідності з Податковим кодексом України та іншими законами України, іншими нормативними актами, у межах повноважень наданих чинним законодавством. Оскаржуване рішення винесене відповідно до норм чинного законодавства, на основі тих матеріалів, що були надані позивачем, саме тому останнє є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування та задоволення позову - відсутні.

Відповідач - Державна податкова служба України правом на подачу відзиву не скористався.

Ухвалою від 04 січня 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в даній справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Ухвалою від 26 лютого 2021 року суд вирішив замінити відповідача по справі №560/8935/20 з Головного управління ДПС у Хмельницькій області (код 43142957, вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Хмельницькій області (код ВП 44070171, вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000).

Судом встановлено, що 11 листопада 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Красиліврембуд» укладено договір купівлі-продажу №9/1120.

На виконання умов договору 11 листопада 2020 року було здійснено відпуск товару: дошка необрізна 40 мм, дошка обрізна 100x30 мм, дошка образна 100x15 мм, дошка обрізна 40x25 мм, дошка обрізна 150x25мм, брус обрізний 100x40 мм, розчин М100, М150 та Бетон М200, код УКТ ЗКД 382450 (будівельні розчини та бетони), що підтверджується видатковою накладною №129 від 11 листопада 2020 року.

12 листопада 2020 року ТОВ «Красиліврембуд» здійснено оплату поставленого товару на суму 152 747,60 грн., що підтверджується заключною випискою за період з 01.11.2020 по 13.11.2020, сформованою 18 листопада 2020 року №1811-20VU-1553-2383.

На підставі вказаної операції сформовано податкову накладну №137 від 11.11.2020 року на загальну суму 152 747,60 гри. (з них ПДВ - 25 457,93 грн.).

Позивач зазначив, що помилки в реквізитах, які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Згідно отриманої квитанції №1 від 19.11.2020 року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.. 201 ПКУ ФОП ОСОБА_1 було направлено повідомлення від 19 листопада 2020 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, таблиці даних платника податку відповідно (копії додаються), копії документів, що підтверджують наявність матеріально-технічної бази та обладнання, договору поставки продукції ТОВ «Красиліврсмбуд» та надання послуг, договорів з постачальниками сировини та матеріалів, платіжних доручень, видаткових накладних, податкових накладних

Отже, разом з повідомленням було надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операції по податковій накладній №137 від 11 листопада 2020 року.

Однак, рішенням комісії від 23 листопада 2020 року №2159158/ відмовлено у реєстрації податкової накладної №137 від 11 листопада 2020 року.

Оскаржуване рішення Комісії ГУ ДФС у Хмельницькій області формально містить підставу для його прийняття, а саме: ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, в тому числі: рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Також в оскаржуваному рішенні не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія ГУ ДФС у Хмельницькій області, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

У графі "додаткова інформація" рішення зазначається, що платником податків не надано підтверджуючих документів щодо наявної заборгованості, відсутня картка рахунку 361. Однак, разом із поданням скарги від 03.12.2020р. ФОП ОСОБА_1 надано відповідно картку рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що така обставина не впливає на зміст здійсненої господарської операції і не може заперечити можливість продажу товару ТОВ «Красиліврембуд».

Таким чином, Комісією ГУ ДФС у Хмельницькій області не було надано належної оцінки первинним документам щодо здійснення господарської операції та виписаної ним податкової накладної від 11 листопада 2020 року №137.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246).

У відповідності до пункту 2 Порядку №1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "npo електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 14 Порядку №1246, квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Пунктом 3 Порядку №1165 Податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень; значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D = S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; Т - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; значення показника Р є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: Р = Рм х 1,4, де Р - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Контролюючим органом позивача віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості платників податку відповідно до Порядку №1165.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

На виконання вимог контролюючого органу, позивач надав пояснення та копії вказаних вище документів, проте спірним рішенням відповідач відмовив позивачу у реєстрації вищевказаної податкової накладної.

Враховуючи наведені вище норми, суд зазначає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Суд дослідив надані позивачем документи, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. Зазначені документи були надані також контролюючому органу.

З наявної у ФОП ОСОБА_1 квитанції встановлено, що остання містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

У спірному рішенні підставою для відмови відповідач зазначив, ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додаткова інформація: відсутня картка рахунку 361.

З доданих до позову документів можна встановити, що позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку пояснення та копії бухгалтерських документів, якими підтверджується законність та реальність господарських операцій.

З наданих позивачем до пояснень документів суд встановив, що ці документи є достатніми для підтвердження реальності наявності фінансово-господарських правовідносин між позивачем та ТОВ "Красиліврембуд".

Суд вважає, що відмовивши у реєстрації податкової накладної у зв`язку з ненаданням копій документів, податковий орган у квитанції не зазначав, яких пояснень та документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію цієї податкової накладної.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Суд Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Lelas v. Croatia").

Суд звертає увагу, що позивачем відповідачу були надані усі необхідні документи для підтвердження реальності господарської операції ФОП ОСОБА_1 з ТОВ "Красиліврембуд" за результатами яких було складено податкову накладну №137 від 11 листопада 2020 року.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення є протиправним, оскільки платником податків надані відповідачу всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення від 23 листопада 2020 року №2159158/ про відмову в реєстрації податкової накладної і задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 19, 20 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, а задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити.

Стосовно вирішення питання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, та витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів розмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду справи, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.03.2019 по справі № 826/7778/17.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно із частиною 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що Договором про надання правової допомоги №106 від 03 грудня 2020 року, укладеним між адвокатом Керницькою І.Р. та ФОП ОСОБА_1 , розділом 3 якого сторони визначити порядок оплати послуг адвоката (гонорар) і правила розрахунків.

За змістом п.п. 3.2, 3.3 нього договору вартість правової допомоги Адвоката (гонорар) обчислюється виходячи із фактично затрачених годин роботи Адвоката (погодинна оплата) та розраховується виходячи із вартості години роботи Адвоката, яка встановлюється Сторонами у додатку до цього Договору. У будь-якому випадку вартість правової допомоги Адвоката (гонорар) не може бути меншою фіксованого розміру гонорару, який встановлюється Сторонами у додатку до цього Договору.

Додатком №1 до Договору про надання правової допомоги №106 від 03 грудня 2020 року, сторони погодили, що вартість 1 (однієї) години роботи Адвоката відповідно до п. 3.2 Договору про надання правової допомоги, укладеного між Сторонами, під час розгляду та вирішення адміністративної справи №560/8913/20 встановлено в розмірі: 1300.00 гри. (тисяча триста гривень 00 коп.) - за представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції та надання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, в суді першої інстанції, включаючи підготовку та подачу позовної заяви.

У Акті №1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.01.2021 до Договору про надання правової допомоги №106 від 03 грудня 2020 року, викладено детальний опис робіт виконаних адвокатом, та час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги та погоджена вартість виконаних робіт у розмірі 1950 грн.

У Акті №3 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.01.2021 до Договору про надання правової допомоги №106 від 03 грудня 2020 року, викладено опис робіт (підготовка та подання до сулу позовної заяви про скасування рішення від 23.11.2020р. №2159158/ та забов`язання вчинити дії), виконаних адвокатом, та час. витрачений адвокатом на надання правової допомоги та погоджена вартість виконаних робіт у розмірі 3250 грн.

Вказані суми сплачені адвокату, що підтверджується платіжними дорученнями №5996 від 06 січня 2021 року та №5907 від 07 грудня 2020 року.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем, судом встановлено, що витрати позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн., пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також співмірним виконаними адвокатом роботами (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Решта коштів є не обгрунтованими, оскільки вони не є пропорційними до предмета спору, також вони не є співмірними виконаними адвокатом роботами (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому, враховуючи наведене вище та задоволення позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати на професійну правову допомогу в сумі 2000 грн.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн., тому понесені судові витрати (судовий збір) необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області та ДПС України пропорційно до задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23 листопада 2020 року №2159158/.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №137 від 11 листопада 2020 року датою її фактичного подання до реєстрації 19 листопада 2020 року .

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1051 (тисяча п`ятдесят одну) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1051 (тисяча п`ятдесят одну) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171) Державна податкова служба України (Львівська площа, 8,Київ 1,04053 , код ЄДРПОУ - 43005393)

Головуючий суддя В.К. Блонський