Справа № 160/10752/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікової О.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення,
- в порядку забезпечення позову, до винесення рішення по справі, зупинити дію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.05.2021 №12052021 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру;
- заборонити, до винесення судового рішення по справі, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчиняти дії з утримання з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів його пенсійного забезпечення.
В обгрунтування означеної заяви заявник зазначив, що 12.05.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області винесено рішення за №12052021 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, згідно з яким підлягає утриманню з ОСОБА_1 20 % від пенсійного забезпечення, щомісячно, до здійснення повної виплати надміру сплачених коштів в розмірі 341176, 72 грн. Одночасно з цим, заявник стверджує, що 25.06.2021 пенсійним органом проведено відрахування із пенсійного забезпечення ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді 20 % від загального місячного пенсійного забезпечення позивача. З урахуванням викладеного, заявник вважає, що у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, рішення суду (у разі задоволення позову) неможливо буде виконати, оскільки незаконне рішення відповідача може бути цілком реалізоване.
Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
За положеннями ч.1, ч.3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
Положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову, при цьому, суд, вирішуючи це питання, повинен враховувати інтереси усіх учасників справи, а також оцінити можливі наслідки і їх вплив на права заінтересованих осіб.
Заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
Заходи забезпечення позову застосовуються з метою гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині 2 статті 150 КАС України.
Як наслідок, уможливлюється виконання судового рішення на підставі принципу обов`язковості судових рішень, регламентованого в статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", пункті 5 частини третьої статті КАС України, рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Рябих проти Росії" (§§ 51, 52), "Горнсбі проти Греції" (§40).
Зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта є винятковим заходом забезпечення позову виключно у випадку очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» № 2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Проаналізувавши обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд не вбачає у даному випадку наявних очевидних ознак протиправності оскарженого рішення, а встановлення протиправності чи обґрунтованості спірного рішення пенсійного органу можливе шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження судом всіх зібраних доказів по справі.
Також суд зауважує, що доводи заявника про те, що на виконання оскарженого рішення 25.06.2021 пенсійним органом проведено відрахування із пенсійного забезпечення ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді 20% від загального місячного пенсійного забезпечення позивача не підтверджено жодним доказом.
Отже, заявник не довів, що відповідачем здійснювалися відрахування з його пенсії.
Наведене спростовує доводи заявника про наявність обставин, які вказують на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам та які унеможливлять захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі.
Суд відзначає, що у поданій заяві про забезпечення позову заявником не наведено аргументів, які б свідчили про можливі ускладнення чи унеможливлювали виконання рішення суду в майбутньому.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч.2 ст.150 КАС України.
За таких обставин, за відсутності обґрунтованих підстав та доказів на підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що означена заява є необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 150, 154, 241, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд,
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повний текст ухвали суду складений 02.07.2021.

Суддя О.В. Царікова