Справа № 160/11645/20(2-а/208/30/21)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/11645/20(2-а/208/30/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 січня 2021 року

у справі №160/11645/20(2-а/208/30/21)

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Головного державного виконавця Осельської Т.П.

про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Головного державного виконавця Осельської Т.П., в якому просив:

- скасувати рішення головного державного виконавця Осельської Т.П. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти до виконання дублікат виконавчого листа у справі №2-а-3270/11;

- стягнути з відповідача-1 50 000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень незаконним рішенням;

- притягнути до дисциплінарної відповідальності Головного державного виконавця Осельську Т.П. за неналежне виконання посадових обов`язків.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскарженого рішення відповідача-2, який безпідставно повернув виконавчий документ без прийняття до виконання через припинення боржника - юридичної особи, не встановивши при цьому його правонаступника. Такі дії державного виконавця позивач вважає недопустимими та такими, що спричини йому душевні страждання, який позивач визначив у розмірі 50 000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 адміністративну справу № 160/11645/20 передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 18 січня 2021 року позов задоволений частково.

Скасовано рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельської Т.П. про повернення виконавчого документа № 2-а-3270/11, виданого 01.10.2019 стягувачу, без прийняття до виконання.

Зобов`язано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти до виконання дублікат виконавчого листа по справі №2-а-3270/11, відповідно до якого здійснювати перерахунок та виплачувати йому щомісячно основну державну пенсію в розмірі не нижчому ніж шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі не нижчому ніж 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку з розміру мінімальної пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкового пенсійного страхування», починаючи з 04 листопада 2010 року та в подальшому.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Суд виходив з того, що державний виконавець повинен був прийняти виконавчий документ до виконання та звернутись до суду із поданням про заміну сторони виконавчого провадження у відповідності до вимог статті 379 КАС України.

В частині вимог про стягнення моральної шкоди та притягнення відповідача-2 до відповідальності суд відмовив з посиланням на їх необґрунтованість.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції у цій частині скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку стосовно того, що державний виконавець повинна була звернутись до суду із поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Положення ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути застосовані тільки до тих виконавчих документів, за якими винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вони перебувають на виконанні у органі державної виконавчої служби. Суд, приймаючи рішення про скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, не зазначив, яку норму закону порушено державним виконавцем при винесені повідомлення. Крім того, суд фактично втрутився в дискреційні повноваження органу державної виконавчої служби, зобов`язавши прийняти виконавчий документ до виконання.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з визначених вказаною правовою нормою повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції та доводів і вимог, викладених скаржником в апеляційній скарзі, питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 03.06.2011 прийнято рішення у справі № 2-а-3270/11, яким зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 основну державну пенсію в розмірі не нижчому ніж шість мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі не нижчому ніж 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку з розміру мінімальної пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкового пенсійного страхування», починаючи з 04 листопада 2010 року та в подальшому.

02.11.2012 на виконання цього судового рішення виданий виконавчий лист, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 02.11.2013.

01.10.2019 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська виданий дублікат виконавчого листа № 2-а-3270/11 від 02.11.2012, який позивачем поданий для виконання до відповідача-1 за заявою про примусове виконання рішення від 10.10.2019.

06.12.2019 відповідач-2 - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельська Т.П. на підставі п.5 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» винесла повідомлення № 02133/18634 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичну особу боржника Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області припинено.

Копію повідомлення та оригінал виконавчого листа отримано представником стягувача 30.01.2020 (а.с.56)

Не погодившись з рішенням державного виконавця від 06.12.2019, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст. 18 цього Закону на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо юридичну особу - боржника припинено (п.5).

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення

Як вбачається з матеріалів справи, боржником у виданому Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 01.10.2019 виконавчому листі № 2-а-3270/11, є Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ().

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичну особу - Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області припинено за рішенням засновників, про що 31.03.2016 внесений запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи 8000507.

За встановлених фактичних обставин суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про скасування прийнятого відповідачем-2 оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 06.12.2019.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами суду першої інстанції, що:

це рішення державного виконавця є передчасним, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 проведена реорганізація органів Пенсійного фонду України, правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

з урахуванням вимог ст.379 КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинна була звернутись до суду із поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Діюча на час виникнення спірних правовідносин редакція п.5 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII містить імперативну норму (без свободи вибору поведінки), яка не підлягає розширеному тлумаченню і за якою виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо юридичну особу - боржника припинено.

Положення цього Закону не надають повноважень державному виконавцю на стадії відкриття виконавчого провадження з`ясовувати питання правонаступництва юридичної особи (боржника), яку в установленому порядку припинено. На цій стадії державний виконавець повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону № 1404-VIII, чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження.

При цьому, оскільки виконавчий документ видав суд, державний виконавець не може на власний розсуд вносити зміни за цим документом.

Відповідно до ч. 5 ст.15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Також відповідно до п.12, 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерство юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною 4 статті 379 КАС України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № ЗВ/380/22/20.

При цьому, враховуючи приписи ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII, у такому випадку з вимогою про приведення виконавчого документу у відповідність із вимогами, передбаченим цією статтею, зокрема, про заміну боржника у виконавчому листі правонаступником, до суду має право звернутися саме зацікавлена особа - стягувач.

Також чинним законодавством не передбачено можливості самостійної заміни державним виконавцем сторони виконавчого провадження. В разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження державний виконавець виключно за заявою сторони має право звернення до суду із заявою про зміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на викладене, винесення відповідачем повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 06.12.2019 № 02133/18634 згідно п.5 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (юридичну особу боржника припинено) суд апеляційної інстанції вважає правомірним. Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зокрема, у постанові від 10.12.2019 у справі № 813/3253/17.

Таким чином, є такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування означеного вище рішення державного виконавця, відповідно, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дій, як таких, що мають похідний характер.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалення нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 18 січня 2021 року у справі №160/11645/20(2-а/208/30/21) в частині задоволення позовних вимог скасувати, прийняти нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко