Справа № 388/593/21
Суддя: Баранський Д. М.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 388/593/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Баранського Д.М., розглянув у спрощеному провадженні (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Якобчука Максима Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до відповідачів та просить визнати протиправною й скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Якобчука М.С. від 19 квітня 2021 року серії ЕАН № 4091687 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позов мотивує тим, що оскаржувана постанова протиправна, підлягає скасуванню.

Стверджує, що дійсно є власником автомобіля «OPEL Insignia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак 19 квітня 2021 року цим транспортним засобом не керував, а перебував в автомобілі на пасажирському сидінні. Не надавав працівнику поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, що посвідчують особу. Чому притягнули його до адміністративної відповідальності невідомо. Надати докази його вини поліцейський на місці вчинення відмовився.

Права особи, яка притягається до відповідальності не роз`яснено. Під час розгляду справи заявляв клопотання та повідомляв про бажання скористатись правовою допомогою, однак у цьому відмовлено. Докази вчинення адміністративного правопорушення на місці вчинення надано не було.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов в якому позов не визнає та просить відмовити у ньому.

Надав докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Положення ч. 1 ст. 269 КАС України передбачають, що у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Судом установлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Якобчука М.С. від 19 квітня 2021 року серії ЕАН № 4091687 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що 19 квітня 2021 року о 14.42 годині на автомобільній дорозі «М-12» у с. Прибузьке керував автомобілем «OPEL Insignia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 126 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 76 км/год. Швидкість зафіксовано TruCam 00682, чим порушив п. 12.4 ПДР.

За змістом ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення (зокрема ч. 2 ст. 258) передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015).

Згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі Правила дорожнього руху) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності у цій справі необхідно наявність доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 поліцейським до відзиву на позовну заяву надано відеозапис з місця події, роздруківку з приладу вимірювання швидкості руху TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС00682), свідоцтво про повірку законодавчого регулювання засобу вимірювальної техніки на цей прилад, що дійсне до 8 грудня 2021 року № 22-01/20590.

На відеозаписі з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС00682) відображено рух автомобіля «OPEL Insignia», реєстраційний номер НОМЕР_1 у с. Прибузькому на 282 км автомобільної дороги «М-12» зі швидкістю 126 км/год.

Відображено водія, який керував транспортним засобом під час його зупинки працівниками поліції. З цим водієм працівник поліції вів діалог, а потім водій не реагуючи на вимоги поліцейського поїхав.

Після повторної зупинки транспортного засобу поліцейський продовжував стверджувати, що саме цей водій здійснював керування транспортним засобом.

Поліцейський підійшов до водія, який вже пересів з місця водія та перебував на місці пасажира, привітався, назвав своє ім`я та повідомив про порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме рух в населеному пункті зі швидкістю 126 км/год. Водію зазначено про наявність доказів про подію та роз`яснено про можливість з ними ознайомитись. Поліцейський пояснює водію, що той спочатку при здійсненні зупинки транспортного засобу сидів на місці водія, а в подальшому пересів на місце пасажира. Поліцейський зазначає, що водій вводить його в оману, а він особисто бачив його за кермом автомобіля. Поліцейський знову пропонує оглянути докази. Поліцейський продемонстрував водію докази порушення Правил дорожнього руху. Водій, який сидів на місці пасажира вимагав відкласти розгляд справи та надати йому можливість скористатись правовою допомогою.

Водій зазначає, що не керував транспортним засобом, а поліцейський у свою чергу запропонував надати йому пояснення для чого надасть відповідний бланк. Поліцейський зазначає особі, що той спочатку вимагав відеодоказів вчинення правопорушення, а після ознайомлення з ними зазначає, що транспортним засобом не керував, тобто вчиняє дії спрямовані на уникнення відповідальності. Особа відмовляється на вимогу поліцейського пред`являти посвідчення водія та здійснює відеозйомку місця події із середини транспортного засобу на мобільний телефон. Водій під час здійснення провадження у справі отримує телефоном консультації від особи, яка за його поясненнями є його адвокатом. При цьому ця особа активно бере участь у процесі та намагається поліцейського переконати у неправильності його дій. Водій отримуючи необхідну правову допомогу свого адвоката вимагає у поліцейського адвоката. Адвокат зазначає про необхідність збору всіх необхідних документів та направлення їх до органу поліції у м. Кропивницькому. Адвокат категорично радить водію не надавати поліцейському необхідні документи. Водій відмовляється давати пояснення згідно зі ст. 63 Конституції України.

Поліцейський указує водію, що у нього достатньо підстав стверджувати про його причетність до адміністративної відповідальності, а тому у зв`язку із цим він буде притягнутий до адміністративної відповідальності.

Водію поліцейським роз`яснено права та обов`язки, порядок та строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Особі вручено постанову у справі про адміністративне правопорушення та оголошено її зміст. Адвокат при цьому надає особі необхідні консультації.

Адвокат під час розмови вказує, що у Кропивницькому є канал «Кропивницький Дорожній Контроль» та поліцейський зможе на ньому подивитися як ця постанова розвалиться.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту наданого відеозапису слідує, що поліцейський здійснював провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо водія автомобіля «OPEL Insignia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , якого було зупинено одразу після вчинення адміністративного правопорушення та який перебував за кермом автомобіля у момент його зупинки. На водієві були сонцезахисні окуляри, мав бороду, одягнений у чорну спортивну куртку з білими лампасами на рукавах по всій довжині, чорні спортивні штани з білими лампасами по боках по всій довжині та чорно-сині кросівки.

Саме щодо цього водія поліцейський на місці події стверджував про його причетність до адміністративного правопорушення, здійснював розгляд правопорушення, зокрема роз`яснював процесуальні права та обов`язки, виносив спірну постанову про накладення адміністративного стягнення, а також вчиняв інші юридичні дії пов`язані з провадженням у справі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи сукупність доказів суд погоджується, що саме особа, щодо якої здійснювалось провадження у справі про адміністративне правопорушення причетна до нього.

Однак, разом із водієм у транспортному засобі перебував пасажир. З відеозапису відомо, що цього пасажира не було обвинувачено у правопорушенні, а навпаки на місці події один із присутніх поліцейський йому повідомляв, що той може їхати транспортним засобом, оскільки щодо нього провадження не здійснюється.

У матеріалах справи міститься копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородка Кіровоградської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У цьому паспорті громадянина України на 1 та 3 сторінці вклеєний фотознімок особи на ім`я якої його видано.

На цьому фотознімку відображена не особа водія, щодо якої здійснювалось провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій справі, а пасажир цього транспортного засобу.

Тобто поліцейський на місці події здійснював провадження у справі про адміністративне правопорушення та притягнув спірним рішенням до адміністративної відповідальності не водія, а пасажира транспортного засобу, якого попередньо повідомляв про його непричетність до правопорушення.

Отже, поліцейський у цій справі не встановив особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, а притягнув до адміністративної відповідальності особу, щодо якої не здійснювалось провадження у справі про адміністративне правопорушення, тобто ОСОБА_1 .

Про це по суті зазначає позивач у цій справі у змісті позову.

ОСОБА_1 будучи присутній на місці події не повідомив поліцейського про те, що той здійснює провадження щодо іншої особи, однак ним ці обставини навмисно приховані.

Оскільки поліцейський притягнув до адміністративної відповідальності особу, яка не причетна до правопорушення, а причетну особу не встановив, відповідно його рішення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання цього позову підлягав сплаті судовий збір в розмірі 454 грн та документи, що підтверджують його сплату містяться в матеріалах справи.

Також ОСОБА_2 надано квитанцію № 2204/02 від 22 квітня 2021 року про сплату 4000 грн гонорару за договором від 22 квітня 2021 року № 2204/02 між ним та Адвокатським бюро «Ксенії Петренко» у цій справі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

ОСОБА_1 до позову не додано розрахунку витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, що є підставою для відмови в їх відшкодуванні.

З огляду на вищезазначене, оскільки позивач у цій справі поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн, відповідно ці судові витрати підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 122, 251, 252, 268, 278-280, 285, 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статями 19, 20, 72-79, 132, 134, 139, 241, 242, 244-246, 250, 271, 286 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Якобчука Максима Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН № 4091687, винесену 19 квітня 2021 року інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Якобчуком Максимом Сергійовичем про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одну тисячу сімсот) грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, електронна пошта: , ідентифікаційний код: 40108646) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні) понесених судових витрат.

Відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський