Справа № 120/4421/20-а
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 120/4421/20-а Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Академії Державної пенітенціарної служби на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Міністерство юстиції України про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулась Академія Державної пенітенціарної служби з позовом до ОСОБА_1 в якому просила суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 288 060,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку з достроковим розірванням контракту у відповідача виник обов`язок відшкодування витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі, по видам забезпечення. Станом на день звернення до суду відповідач оплати вказаних витрат не здійснив.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Академія Державної пенітенціарної служби подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме ЗУ «Про Національну поліцію» та Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських. Наголошує, що вказані нормативно-правові акти не регулюють спірні правовідносини, оскільки контрактом передбачено виникнення підстав для відшкодування витрат, а саме звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання і не залежно від того де буде працювати відповідач після звільнення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Академії Державної пенітенціарної служби на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу начальника Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України від 07.08.2014 №237 ОСОБА_1 зарахований з 10.08.2014 курсантом першого курсу денної форми навчання за напрямом «Правознавство», за державним замовленням.

21.01.2016 проведено державну реєстрацію припинення Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України (запис № 2002304) шляхом реорганізації (перетворення) в Академію Державної пенітенціарної служби. Академія Державної пенітенціарної служби є правонаступником Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України.

10.04.2018 між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, Центрально-західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та ОСОБА_1 з третьої сторони укладено Контракт №72 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (далі - Контракт).

Відповідно до наказу Академії Державної пенітенціарної служби від 27.06.2018 №153 о/с ОСОБА_1 присвоєно ступінь вищої освіти «бакалавр» з галузі знань «Право» за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом про освіту.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 2445/к від 27.06.2018 ОСОБА_1 присвоєно первинне спеціальне звання лейтенанта внутрішньої служби.

Відповідно до наказу Академії Державної пенітенціарної служби від 20.08.2018 №267/ОД ОСОБА_1 зараховано з 01.09.2018 на навчання слухачем 1 курсу денної форми навчання за напрямом «Правоохоронна діяльність», за державним замовленням.

01.03.2019 між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, Центрально-західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та ОСОБА_1 з третьої сторони укладено Контракт № 485 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (далі - Контракт).

Відповідно до наказу Академії Державної пенітенціарної служби від 07.02.2020 №20 о/с ОСОБА_1 присвоєно ступінь вищої освіти «магістр» за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» та видано диплом про освіту, з 07.02.2020 знято з речового забезпечення, а з 09.02.2020 - з грошового забезпечення.

Наказом Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» від 07.02.2020 №10/ОС-20 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи установи, з 10.02.2020 з посадовим окладом 4 790 грн.

Відповідно до наказу Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» від 26.03.2020 р. №25/ОС-20 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальника відділення соціально-психологічного служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи установи, з 27.03.2020 звільнено у відповідності із Законом України «Про Національну поліцію» за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням).

Відповідно до умов вище зазначених Контрактів, відповідач навчався в Академії Державної пенітенціарної служби на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію». Витрати відшкодовуються в повному розмірі за весь період фактичного навчання.

Згідно довідки-розрахунку від 19.06.2018 № 5/1390 витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби, загальна сума визначених до відшкодування витрат, за період з 10.08.2014 по 27.06.2018, становить 64454,26 грн, в тому числі: - грошове забезпечення з нарахуваннями - 17539,52 грн; - продовольче забезпечення - 18965,50 грн; - речове забезпечення - 5842,40 грн; - медичне забезпечення - 2198,83 грн; - оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії - 19908,01 грн.

Згідно довідки-розрахунку від 26.06.2020 №5/1457 витрат, пов`язаних з утриманням слухача ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби, загальна сума визначених до відшкодування витрат, а саме: грошове забезпечення з нарахуваннями, за період, з 01.09.2018 р. по 09.02.2020р. становить 223606,63 грн.

16.07.2020 відповідачу направлено повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі з довідками-розрахунками від 19.06.2018 № 5/1390 та від 26.06.2020 № 5/1457.

Відповідач в добровільному порядку кошти на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, не сплатив.

Враховуючи факт звільнення відповідача, позивач вважає, що останній має відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, у зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду судом справи відповідач повторно прийнятий на службу в поліцію. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що правові підстави для стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відсутні.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.1 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 № 2713-IV передбачено, що на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

В силу ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно п. 1 ч. 8 ст. 14 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

На спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України "Про державну службу". Віднесення посад цих спеціалістів до відповідних категорій посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України", на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення працівників кримінально-виконавчої служби регулюється спеціальним Законом України "Про Національну поліцію".

Так, приписами ст. 74 Закону України "Про національну поліцію" передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно з п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.

За п. 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Згідно з пунктом 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261, (далі - Порядок) цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Як передбачено п.2 Порядку, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалась.

Підстави та порядок відшкодування визначаються положеннями ч.4 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" та контрактом.

За змістом п.п. 4, 5 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період його фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Згідно з п.9 Порядку №261 стягнення суми витрат припиняється в разі:

- поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу;

- повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.

Матеріалами справи встановлено, що контракт про здобуття освіти укладено між позивачем і відповідачем та він фактично є підставою виникнення прав та обов`язків виключно для сторін вказаного правочину.

Відповідно до пункту 1 та пункту 3 розділу II Контракту про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства Юстиції України, відповідач зобов`язаний після отримання повідомлення із зобов`язанням на протязі 30 днів відшкодувати Академії Державної пенітенціарної служби витрати пов`язані з його утриманням, в повному розмірі за весь період фактичного навчання.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач хоча і був звільнений зі служби за власним бажанням відповідно до наказу Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» від 26.03.2020 №25/ОС-20, тобто до спливу трьох років, проте він відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16.11.2020 №849 о/с прийнятий на службу в поліцію поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області.

Таким чином, ОСОБА_1 на час розгляду судом справи проходить службу в поліції, яка є рівнозначною службі в Державній кримінально-виконавчій службі України, а тому правові підстави для стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відсутні.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 9 Порядку № 261 стягнення суми витрат припиняється, зокрема, в разі повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Відтак, враховуючи, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16.11.2020 №849 о/с відповідача прийнято на службу в поліції та призначено поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення суми витрат припиняється в силу положень п.9 Порядку №261.

Доводи апелянта про те, що контрактом передбачено виникнення підстав для відшкодування витрат не залежно від того чи буде така особа працювати є помилковими, оскільки чинним законодавством визначені підстави за яких стягнення суми витрат припиняється.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, апелянтом не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність заявлених позовних вимог.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.

У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи позивача не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Академії Державної пенітенціарної служби залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: І.О. Грибан

В.П. Мельничук