Справа № 360/2467/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2467/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, а також зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №49 від 27.04.2021 у проведенні позивачу перерахунку з 13.12.2019 пенсії за вислугою років згідно до частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру (в первинній редакції) відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 за №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Луганської області №18-110вих-20 від 28.02.2020 та складає 41087,76 грн. з обмеженням пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років позивачу з розрахунку 70 % від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Луганської області №18-1 10вих-20 від 28.02.2020 та складає 41087,76 грн., без обмежень її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати відповідача виплатити різницю між нарахованою та виплаченою сумою, у зв`язку з перерахунком пенсії з 13.12.2019 однією разовою сумою на особистий рахунок, на який УПФУ перераховує пенсію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 23 грудня 2014 року перебуває на обліку в Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Попаснянському районі Луганської області та отримувала пенсію за вислугою років відповідно до статті до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, із змінами, внесеними згідно із Законом №1166-УІІ в розмірі 70% від заробітної плати.

Відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 (справа 360/1905/20) зобов`язано УПФУ в Попаснянському районі Луганської області, здійснити з 13 грудня 2019 року позивачу перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до частини 86 Закону України «Про прокуратуру» та на виконання рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 за №7-р(І1)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) у розмірі 70% від розміру фактично отриманих мною виплат та умов оплати праці, на підставі довідки прокуратури Луганської області № 18-110вих-20 від 28.02.2020.

Відповідно до рішення УПФУ в Попаснянському районі №49 від 27.04.2021 позивачу здійснено перерахунок пенсії у розмірі 60% від розміру фактично отриманих ним виплат та умов оплати праці, підтвердженого довідкою прокуратури Луганської області №18-1 10вих-20 від 28.02.2020.

При цьому, розмір пенсії позивачу обмежено 10 розмірами прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Також, в відповіді на звернення позивача від 01.04.2021, УПФУ в Попаснянському районі Луганської області повідомило, що в задоволенні вимог щодо перерахунку пенсії без граничного розміру пенсії, виходячи з розрахунку 70%суми місячного заробітку відмовлено і що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 виконано в повному обсязі.

Вважає, що відмова відповідача у проведенні перерахування мені пенсії 70% від суми фактично отриманих мною виплат та умов оплати праці згідно довідки Луганської обласної прокуратури №18-110вих-20 від 28.02.2020 з обмеженням розміру виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність є незаконною.

З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області адміністративний позов не визнало, про що 28 травня 2021 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 18474/2021 подало відзив на позовну заяву (арк.спр.25-26).

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» за матеріалами електронної пенсійної справи, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» установлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно з Законом України «Про прокуратуру».

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 у справі №360/1905/20, яким було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-УІ Про прокуратуру на підставі довідки, виданою прокуратурою Луганської області від 10.03.2020 за №18-162 вих. -20, з урахуванням раніше проведених виплат, виконано в повному обсязі.

В рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 по справі №360/1905/20 відсутнє зобов`язання щодо виплати пенсії без обмеження її максимального розміру.

Зазначив, що 15.04.2021 позивач особисто звернулась із заявою про перерахунок пенсії зі збільшення заробітної плати та надала довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 14.04.2021 за № 21-234 вих-21, довідку про складові заробітної плати від 14.04.2021 за № 21-235 вих-21.

Після проведеного перерахунку на підставі заяви від 15.04.2021 року про перерахунок пенсії основний розмір пенсії від середнього заробітку (60%) складає 43680,00 грн., але максимальний розмір пенсії обмежений десятьма прожитковими мінімумами, який з 15.04.2021 складає 17690,00 грн.

Відтак відповідач вважає вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області №49 від 27.04.2021 у проведенні позивачу перерахунку з 13.12.2019 пенсії за вислугою років згідно до частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру (в первинній редакції) відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 за №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Луганської області №18-110вих-20 від 28.02.2020 та складає 41087,76 грн. з обмеженням пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області вважає свої дії правомірними, позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 17 травня 2021 року про відкриття провадження у справі судом визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк.спр.21-22).

Ухвалою від 16 червня 2021 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 червня 2021 року (арк.спр.40).

Ухвалою від 29 червня 2021 року замінено відповідача Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (ідентифікаційний код 21792608) правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) (арк.спр. 45-46).

Позивач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі (арк. спр. 44).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив (арк. спр. 42 зв.).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. НОМЕР_2 ).

Позивач перебуває на обліку у відповідача з 23.12.2014 та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі № 360/1905/20, позов ОСОБА_1 до УПФУ в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково:

визнано протиправним та скасувати рішення УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 05 травня 2020 року «Про відмову в перерахунку пенсії в зв`язку з підвищенням заробітної плати згідно Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII ОСОБА_1

Зобов`язано УПФУ в Попаснянському районі Луганської області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки прокуратури Луганської області від 28 лютого 2020 року №18-110вих-20, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк.спр. 47-50).

На виконання вказаного рішення суду Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області рішенням від 27 квітня 2021 року № 49 провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року на підставі довідки Прокуратури Луганської області від 28 лютого 2020 року за № 18-110вих-20 з розрахунку 60 % від заробітної плати, призначений розмір пенсії обмежено десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для непрацездатних осіб (арк.спр.15-16,17-18).

У подальшому, позивач звертався до відповідача із заявою від 01 квітня 2021 року, в якій просив надати роз`яснення щодо здійсненого йому перерахунку пенсії.

На свої звернення позивач від Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області отримав листи-відповіді від 16 квітня 2021 року № 26-25/К-01/8-1229/21, в якій відповідач зазначає, що перерахунок пенсії ним проведено з додержанням вимог абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VIII (в редакції Законів України від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України), згідно з яким максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлені законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (арк.спр.17-18).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91 N 1789-XII (далі - Закон N 1789-XII)

До статті 50-1 Закону N 1789-XII вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 N 3668-VI (далі - Закон N 3668-VI), унаслідок яких частина сімнадцята статті 50-1 Закону N 3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України "Про прокуратуру" N 1697-VII (далі - Закон N 1697-VII).

Первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону N 1697-VII та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону N 1789-XII містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону N 1697-VII щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т. ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон N 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року N 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон N 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" N 1789-XII (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України";

частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" N1697-VII (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: "20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні:

жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру";

законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Кабінет Міністрів України впродовж 2015 - 2019 років не визначав умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи N 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 N 7-р(II)/2019 та вирішив таке:

визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення N 7-р(II)/2019:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У цій справі пенсійний орган погоджується з наявністю у заявників права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

У рішеннях про відмову пенсійний орган, серед іншого, посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 N 1155 за змістом п. 7 якої встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Натомість заявник просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N 657 "Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка жодних обмежень, подібних до тих, що зазначені вище, не містить.

Відносно того, чи є постанова КМ України від 30.08.2017 N 657 "Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" рішенням про "підвищення заробітної плати прокурорським працівникам", слід зазначити наступне.

Доводи відповідача про те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 N 7-(II)/2019 (після 13.12.2019) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13.12.2019 норма частини 20 статті 86 Закону N 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років - підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону N 1697-VII, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

Реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019.

Суд зазначає, що в цій ситуації позивач має право на перерахунок його пенсії на підставі нової довідки від 28.02.2020.

У даному випадку відповідачем проведено перерахунок пенсії на підставі зазначеної довідки.

Однак, як зазначає позивач, у спірному рішенні: обмежено загальний розмір пенсії сумою не більше десяти розмірів прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (1769 грн. * 10); відсотковий розмір пенсії знижено з 70% до 60%.

У зв`язку з цим, слід зазначити, що положеннями ст. 51-1 Закону України «Про прокуратуру», передбачалося, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до положень ст. 51-1 цього Закону (в редакції ч. 1 розділу І Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана норма не містить приписів, що вона поширюється на працюючих пенсіонерів.

Водночас, відповідно до положень абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 № 1697-VII (в редакції п. 15. Розділу І Закону 213-VIII) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана норма також не містить приписів, що вона поширюється на працюючих пенсіонерів.

За змістом та суттю цієї норми, а також враховуючи назву статті «Пенсійне забезпечення працівників прокуратури», слід дійти висновку, що положення цієї статті поширюються на всіх пенсіонерів - колишніх працівників прокуратури.

Положення норм чинного законодавства, якими обмежується максимальний розмір пенсії не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

На момент звернення позивача щодо проведення перерахунку пенсії, наведеними вище положеннями встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

На наведене звертається увага і Верховним Судом у постанові від 03.06.2021 у справі № 359/3736/17 (номер рішення в ЄДРСР 97393380).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд неодноразово здійснював касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до Закону № 1789-XII, а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим статтею 86 Закону № 1697-VII, в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (постанови Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 205/8204/16-а, від 03 квітня 2018 року у справі № 361/4922/17, від 02 травня 2018 у справі № 704/87/17, від 15 серпня 2018 року у справі № 161/9572/17, від 17 січня 2019 року у справі № 161/713/17, від 15 травня 2019 року у справі № 554/4191/17, від 21листопада 2019 у справі № 161/14321/16-а, від 21 травня 2020 року у справі № 554/10510/16-а, від 28 жовтня 2020 у справі № 686/2428/16-а).

Розглядаючи вищевказані справи, Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачам, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для висновку щодо порушення відповідачем прав позивача в контексті спірних відносин, у т.ч. з урахуванням відсоткового значення основного розміру пенсії, оскільки, як вже зазначалося, максимальний розмір пенсії колишнього працівника прокуратури не може перевищувати наведену вище максимальну величину, що і застосовано відповідачем у даному випадку.

Доводи, наведені позивачем та надані ним матеріали не спростовують наведених вище висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід додати, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Щодо посилання позивача на певну судову практику, слід зазначити, що судова практика не стоїть на місці. У багатьох сферах вона еволюціонує і постійно розвивається. Як свідчить і практика ЄСПЛ, Конвенція - це живий організм, і її необхідно тлумачити з урахуванням реалій сьогоднішнього дня. Як зазначив Суд у рішенні «Тайрер проти Сполученого Королівства» від 25 квітня 1978 р. (Tyrer v. the United Kingdom), вперше тлумачити Конвенцію як «живий організм» («живий інструмент») почала Європейська комісія з прав людини, а Суд з таким тлумаченням погодився: «Суд повинен також нагадати, що, як слушно наголосила Комісія, Конвенція є живим інструментом і повинна тлумачитися у світлі умов сьогодення (п. 31)», чим і керується суд у даній справі.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та, відповідно, до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В силу вимог ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, а також зобов`язання вчинити певні дії, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов