Справа № 420/14246/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БЛАСТ І КО до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю БЛАСТ І КО до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.06.2020р.

Ухвалою суду від 29.01.2021р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю БЛАСТ І КО строк звернення до суду із цим позовом; відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 23.02.2021р. ухвалено перейти до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.04.2021р. задоволено заяву Головного управління ДПС в Одеській області про заміну сторони та замінено відповідача по справі з Головного управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул.Семінарська, 5) на правонаступника - Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, 65044, м. Одеса, вул.Семінарська, 5), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 12.05.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що вважає податкове повідомлення-рішення № від 25.06.2020р. ГУ ДПС в Одеській області таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства України, є незаконним, необгрунтованим та підлягає скасуванню. Так, позивач зазначив, що вважає висновок відповідача щодо порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР у частині зберігання пального без наявності відповідної ліцензії помилковим, оскільки, як вказав позивач, товариство не проводить діяльності із зберігання та продажу пального і не порушує ст. 15 Закону №481/95-ВР у частині зберігання пального без наявності відповідної ліцензії; усе пальне заливається у паливні баки транспортних засобів, які належать ТОВ «БЛАСТ І KO» на праві власності або праві користування. Позивач вказав, що з метою здійснення власної господарської діяльності 21.01.2019р. між ТОВ «БЛАСТ І КО» та ТОВ «ЮЖНАЯ ТОПЛІВНАЯ КОМПАНІЯ» було укладено договір поставки №21-01-01/2019. ТОВ «БЛАСТ І KO» посилаючись на умови договору від 21.01.2019р. зазначив, що ТОВ «БЛАСТ І КО» не зберігає куплене пальне ані за адресою свого місцезнаходження, ані в будь-якому іншому місці, не має на балансі жодних стаціонарних паливних ємностей чи паливних складів для його зберігання. Поряд з цим, позивач наголосив, що отримувати ліцензію на право зберігання пального суб`єкт господарювання повинен тільки для стаціонарних цистерн/ємностей та позивач не повинен був отримувати ліцензію на право зберігання пального, якщо таке пальне було завантажено у паливні баки транспортних засобів.

15.02.2021р. до суду від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що під час перевірки було встановлено, що між ТОВ «Южная топлівная компанія» та ТОВ «Бласт і Ко» укладено договір поставки від 21.01.2019р. №21-01-01/2019, на виконання умов якого ТОВ «Южная топлівная компанія» були виписані видаткові накладні: від 01.04.2020р. №362 (бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 ), обсяг/об`єм 2000 літрів; від 06.04.2020р. №376 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 5145 літрів; від 07.04.2020р. №379 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 3000 літрів; від 10.04.2020р. №387 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об' єм 5000 літрів; від 13.04.2020р. №397 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 2060 літрів; від 14.04.2020р. №404 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 3050 літрів; від 14.04.2020р. №408 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 3000 літрів; від 01.05.2020р. №486 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 3000 літрів; від 07.05.2020р. №513 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 2800 літрів. Пальне було відвантажене за адресою місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, а саме за адресою: м.Одеса, вул. Південна, 26, без отримання відповідної ліцензії. Відповідач вказав, що за результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.06.2020р., згідно яким до ТОВ «Бласт і Ко» застосована штрафна санкція у розмірі 500 000,00 грн. за порушення ст.15 Закону України №481/95-ВР.

16.06.2021р. до суду від представника ТОВ «БЛАСТ І КО» надійшли додаткові пояснення у яких позивач вказав, що положеннями Кодексу передбачена можливість складання зведеної накладної за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД не пізніше останнього дня такого місяця на весь обсяг реалізованого пального протягом такого місяця та спірна операція ніяким чином не визначена податковим органом, як безтоварна, як нікчемна чи встановлена судом як недійсна. Позивач зазначив, що єдиний доказ, що надає відповідач на підтвердження правопорушення є припущенням, а за адресою: м.Одеса, вул.Південна, 26 знаходиться офісна споруда, двоповерхова, конструкція даної споруди не може передбачати розміщення будь яких ємностей для зберігання пального, зокрема за даною адресою навіть відсутні місця для паркування легкових автомобілей.

Разом з тим, у додаткових поясненнях представник позивача вказав, що з 14.06.2021р. перебуває на лікарняному з ознаками ОРЗ, що можуть бути симптомами ковиду, зокрема представник 15.06.2021 року здав ПЦР тест на визначення хвороби, при цьому, посилаючись на перебування на лікарняному не надав до суду жодних доказів зазначеного, разом з тим просив суд у випадку прийняття рішення про відмову у перенесенні судового засідання прорвести його за відсутності представника позивача.

Керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України судом продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

У період з 25 травня 2020 року по 29 травня 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, а саме господарської одиниці, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Південна,26 та через яку здійснює господарську діяльність ТОВ «БЛАСТ і КО», у присутності юриста ОСОБА_1 , та за результатами якої складено акт від 01.06.2020р. №1041/15-32-32-01/41653657 (а.с.84-88).

Під час перевірки встановлено, що у порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у період з 01.04.2020р. травень 2020 року, ТОВ «БЛАСТ і КО» здійснювалось зберігання пального в місці зберігання, на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального (для потреб власного споживання чи промислової переробки) - зберігання пального здійснювалось не у споживчій тарі до 5 літрів.

На підставі висновків акту від 01.06.2020р. №1041/15-32-32-01/41653657 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення рішення від 25.06.2020р. №, згідно якого застосовано штрафні санкції у розмірі 500 000,00грн. (а.с.104).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 75.1.3. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно положень п.80.1 та п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до положень ч.1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Частиною 8 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Згідно із ч.10 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Поряд з цим, положеннями ч.19 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

-підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

-підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

-суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Поряд з цим, ч.21 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Як встановлено перевіряючими під час фактичної перевірки та підтверджено матеріалами справи, 21.01.2019р. між ТОВ «ЮЖНАЯ ТОПЛІВНАЯ КОМПАНІЯ» та ТОВ«БЛАСТ і КО» укладено договір поставки №21-01-01/2019, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти, в подальшому товар, асортимент та кількість яких узгоджується сторонами додатково та підтверджується накладними та відпуск товару, виписаними постачальниками, а покупець зобов`язується прийняти товар у постачальника та своєчасно сплатити за нього загальну вартість на умовах даного договору.

Пунктом 2.4. вказаного договору від 21.01.2019р. встановлено, що постачальник передає товар покупцю, а покупець приймає його на умовах: - EXW - нафтобаза постачальника. Адреса нафтобази вказується постачальником додатково;СРТ - термінал покупця. Адреса терміналу вказується покупцем додатково.

Разом з тим, позивачем до суду надано додаткову угоду №1 укладену 25.01.2019р. між ТОВ «ЮЖНАЯ ТОПЛІВНАЯ КОМПАНІЯ» та ТОВ «БЛАСТ і КО», згідно умов якої п.п. 2.4. доповнено п.п. 2.4.1, згідно якого постачальник передає товар покупцю, а покупець приймає його на умовах: постачальник передає товар покупцю, а покупець приймає його на умовах EXW - нафтобаза постачальника. Відпустка нафтопродуктів відбувається шляхом вибірки покупцем палива після передоплати протягом 60 днів. Відпуск товару постачальником відбувається безпосередньо в баки транспортних засобів, машин, механізмів покупця».

На виконання умов договору, укладеного між ТОВ «Южная топлівная компанія» та ТОВ «БЛАСТ і КО» у період з 01.04.2020р. по 07.05.2020р. були виписані видаткові накладні:від 01.04.2020 року №362 (бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 ), обсяг/об`єм 2000 літрів; від 06.04.2020 року №376 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 5145 літрів; від 07.04.2020 року №379 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 3000 літрів; від 10.04.2020 року №387 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об' єм 5000 літрів; від 13.04.2020 року №397 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 2060 літрів; від 14.04.2020 року №404 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 3050 літрів; від 14.04.2020 року №408 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 3000 літрів; від 01.05.2020 року №486 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 3000 літрів; від 07.05.2020 року №513 (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-Во, ), обсяг/об`єм 2800 літрів.

Таким чином, у період з 01.04.2020р. по 07.05.2020р. ТОВ «БЛАСТ і КО» придбано автомобільного бензину у кількості 2000 л. та дизельного палива у кількості 27055 л.

При цьому, позивачем, в підтвердження своєї позиції, що вказана кількість пального відпускалась шляхом вибірки покупцем палива після передоплати протягом 60 днів безпосередньо в баки транспортних засобів, машин, механізмів покупця, не надано до суду жодних доказів здійснення вказаної передоплати, поетапної видачі ТОВ «Южная топлівная компанія» пального, а також витрачання/списання пального у відповідному розмірі та за відповідний проміжок часу.

Поряд з цим, щодо наданого до суду переліку транспортних засобів ТОВ «БЛАСТ І КО» від 22.02.2021р., що складає 25 одиниць, суд зазначає, що позивачем не надано до суду докази належності товариству вказаних транспортних засобів на праві власності/користування та докази того, що саме зазначені в переліку транспортні засоби отримували безпосередньо у свої баки паливо за виписаними видатковими накладними на виконання умов договору поставки №21-01-01/2019.

За таких обставин, суд вважає, що Головне управління ДПС в Одеській області обґрунтовано прийшло до висновку, що у період з 01.04.2020р. травень 2020 року, ТОВ«БЛАСТ і КО» здійснювалось зберігання пального в місці зберігання, на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального.

Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 25.06.2020р. є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 р.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю БЛАСТ І КО- відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.