Справа № 160/2801/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
29 червня 2021 р.Справа №160/2801/21
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» до Державної служби геології та надр України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Кривий Ріг Цемент» з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить суд:
- зобов`язати Державну службу геології та надр України розглянути заяву та пакет документів щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків Мар`янського родовища в Дніпропетровській області відповідно до п.8 постанови Кабінету міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 «Про порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами».
Ухвалою суду від 10.03.2021 року залучено до участі в адміністративній справі № 160/2801/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1».
Ухвалою суду від 10.03.2021 року задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» та зупинено провадження в адміністративній справі № 160/2801/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» до Державної служби геології та надр України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, до одужання представника позивача Леонова В.О.
24.06.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1», як третьої особи із самостійними позовними вимогами на предмет спору до Державної служби геології та надр України, в якому просить суд:
Разом із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:
Позовні вимоги ТОВ «ФЕРРОМЕТ1» обґрунтовані тим, що 25.04.2017 р. між ТОВ «ФЕРРОМЕТ1» та ТОВ «Геопроф» було укладено договір №32-17 на виконання робіт по створенню науково-технічної продукції, за умовами якого ТОВ «Геопроф» проводить попередню геолого-економічну оцінку ділянок «Північний кар`єр» і «Південний кар`єр» Мар`янського родовища вапняків у Апостолівському районі Дніпропетровської області. Комплекс робіт, які входять до складу, встановлений у п. 2.2. даного договору, у тому числі до них входять: представлення матеріалів повторної геолого-економічної оцінки запасів у ДКЗ України для подальшого затвердження запасів, робота з експертами.
На виконання умов Договору №32-17 ТОВ «Геопроф» склав звіт про розвідку родовища твердих корисних копалин попередня геолого-економічна оцінка ділянок «Північний кар`єр» і південний кар`єр Мар`янського родовища вапняків у Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Вищевказаний звіт було розглянуто Державною комісією України по запасах корисних копалин (далі ДКЗ України) при Держгеонадра на засіданні, що оформлено Протоколом № 3964 від 13.06.2017 р., даний Протокол схвалений Протоколом № 70 Робочої групи Держгеонадр України з розгляду Протоколів ДКЗ від 01.12.2017 р.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» вважає, що в нього виникло право на отримання спеціального дозволу без проведення аукціону на підставі п.п. 1 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 р. № 615.
12.07.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області, до якої було додано перелік всіх необхідних документів, надання яких передбачено Порядком № 615.
Відповідно до вищевказаного протоколу ДКЗ №3964 від 13.06.2017р., об`єктом надрокористування визначено - Мар`янське родовище вапняків, знаходиться у 2,5 км на північний захід від с. Мар`янське в Апостолівському районі Дніпропетровської області і представлене двома ділянками: «Північний кар`єр» та «Південний кар`єр». Площа ділянки: «Північний кар`єр» складає 39,3 га, ділянки «Південний кар`єр» - 106 га, разом 145,3 га.
Набувши права на отримання спеціального дозволу на користування надрами, з метою видобутку корисних копалин, без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області відповідно до Протоколу №3964 від 13.06.2017р., ТОВ «ФЕРРОМЕТ1» зменшив місце розташування об`єкта робіт (адміністративне положення, географічні координати, площу) в межах вже виділеної йому території.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» на державну експертизу було надано підраховані станом на 01.10.2019 р. балансові запаси вапняків загальнодержавного значення ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища, оформлені Звітом ТОВ «Геопроф» від 2019 р., який Державна комісія України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України розглянула на засіданні, що оформлено Протоколом № 4945 від 25.10.2019 р.
У передбачений Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджено постановою КМУ від 30.05.2011 р. № 615, строк Держгеонадра не було ніяким чином сповіщено Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» про результати розгляду їх заяви від 12.07.2018 р. щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 6 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» зміст принципу «мовчазної згоди» зводиться до того, що в тому випадку, якщо документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не було видане або не було направлене суб`єкту господарювання у встановлений законом строк, то через 10 робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру він має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.
Отже, для Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» щодо користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна Мар`янського родовища в Апостолівському районі Дніпропетровської області почав діяти принцип «мовчазної згоди».
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав і інтересів заявника, а також призведе до появи нових судових спорів про визнання протиправним та скасування можливого рішення Державної служби геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин) з перегляду Протоколів засідання колегії ДКЗ України від 13.06.17р. № 3964 та від 25.10.19 р. № 4945.
Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд вважає вказану заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Системний аналіз вимог наведених норм дає підстави для висновку, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, це, зокрема, надання позивачеві тимчасової правової охорони його правам та інтересам до певного часу, а саме - до вирішення спору. Забезпечення позову може вживатися, коли невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення та вплинути на ефективний судовий захист. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації прав позивача (позовних вимог) у разі задоволення позову.
Значення інституту забезпечення позову в КАС України полягає в тому, що цим інститутом захищаються законні права/інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.
При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.
Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
Зокрема, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
Тобто, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
При цьому, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС ).
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо тимчасової охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення (в разі прийняття рішення на користь позивача). В тому числі метою забезпечення позову є запобігання потенційним труднощам у подальшому при виконанні такого рішення.
Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі № 1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Отже, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову. Суд, також, враховує співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).
Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
В той же час з листа ДКЗ України від 06.01.2021 р. № 7/05 вбачається, що протоколи Державної комісії по запасах корисних копалин ДКЗ № 3964 від 13.06.2017 р., який згодом покладено в основу протоколу ДКЗ № 4945 від 25.10.2019 р., підлягають повторному перегляду за письмовим звернення Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком».
В даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» доведено існування реальної загрози завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі, та того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Таким чином, суд дійшов висновку, що слід заборонити Державній службі геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин) переглядати Протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та Протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945 та приймати рішення щодо подальшої їх дії або скасування, до набрання рішенням суду законної сили.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, суд, який постановляє вжити заходи забезпечення позову, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» щодо необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню та забороні Державній службі геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин) переглядати Протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та Протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945 та приймати рішення щодо подальшої їх дії або скасування, до набрання рішенням суду законної сили.
Суд виходить з того, що тимчасове збереження прав Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» до розгляду справи по суті (забезпечення позову), не вплине на порушення прав та інтересів відповідача, при цьому, стане ефективним судовим захистом в разі прийняття судом рішення на користь позивача.
Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 153, 154, 156, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОМЕТ1» про забезпечення позову - задовольнити.
Ухвала набирає чинності з 29 червня 2021 року і підлягає негайному виконанню на підставі частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька