Справа № П/320/1180/20
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 червня 2021 року

м. Київ

справа № П/320/1180/20

адміністративне провадження № К/9901/21627/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі №П/320/1180/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель №1» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

14.06.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі №П/320/1180/20 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 10.06.2021).

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Касаційна скарга подана втретє, раніше подані касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 15.01.2021, від 16.03.2021, оскільки податковим органом не були викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що первинна касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду, наявні підстави для оскарження судових рішень у суді касаційної інстанції.

Скаржником зазначено підставами касаційного оскарження пункт 1, 3, 4 частини 4 статті 328, пункт 1 частини 2 статті 353 КАС України, вказано, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано пункт 102.5 статті 102 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №520/3210/19, від 26.10.2020 у справі №500/2486/19, наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого Міністерством фінансів України від 28.01.2016 №21, Шостим апеляційним адміністративним судом не досліджено зібрані у справі докази.

Верховний Суд зауважує що постанови Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №520/3210/19, на неврахування якої вказує скаржник, не існувало на час прийняття оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі №П/320/1180/20, відтак суд відхиляє таке посилання скаржника.

Верховний Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Головним управлінням ДПС у Київській області не обґрунтовано неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, яке суперечить висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 26.10.2020 у справі №500/2486/19, не доведено подібність правовідносин у справах.

Щодо відсутності висновку Верховного Суду стосовно застосування пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого Міністерством фінансів України від 28.01.2016 №21, Верховний Суд в ухвалі від 16.03.2021 у даній справі вже зазначав, що правова позиція суду касаційної інстанції у подібних справах викладена у постановах Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №810/5429/15, від 10.02.2021 у справі №200/13883/19-а, відтак доводи скаржника про відсутність висновку Верховного Суду є необґрунтованими.

Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Зміст касаційної скарги зводиться до викладення обставин справи, цитування висновків акта перевірки та норм Податкового кодексу України, необхідності здійснення переоцінки доказів, оцінка яким надана судами попередніх інстанцій, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відтак, Головним управлінням ДПС у Київській області не обґрунтувано належним чином підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені частиною 4 статті 328 КАС України.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Також скаржником не сплачено у повному обсязі судовий збір за подання касаційної скарги.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі №П/320/1180/20 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва