Справа № 420/6781/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6781/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування податкової консультації,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 23 квітня 2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України, надану ОСОБА_1 , що викладена у листі № 1085/ІПК/99-00-04-03-03-06 від 19.03.2020 року.

28 квітня 2021 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець, яка здійснює діяльність в сфері права, а також є адвокатом, тобто, особою, яка проводить незалежну професійну діяльність. Вказує, що звернулась до податкового органу з метою отримання індивідуальної податкової консультації з питань оподаткування, обліку та можливості перебування на спрощеній системі оподаткування, проте, відповідач надав індивідуальну податкову консультацію, яка суперечить змісту податкового законодавства, не містить остаточних та чітких висновків, а також дає привід подвійного тлумачення правових норм, а, отже, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 25 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

25 травня 2021 року від Державної податкової служби України на адресу суду за вх.№26682/21 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що спірна індивідуальна податкова консультація містить необхідну інформацію і не допускає неоднозначного трактування обов`язку позивача, як платника єдиного соціального внеску. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом відповідача на позовну заяву, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.14), з 02.09.2020 зареєстрована фізичною особою-підприємцем з основним видом діяльності 69.10 Діяльність у сфері права.

Позивач має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ОД №004237 (а.с.16).

Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру форми №34-ОПП від 28.10.2020 №018 (а.с.13).

Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку, від 14.09.2020 №590 (а.с.12) фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного податку 3 групи з 02.09.2020.

25 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ДПС в Одеській області з заявою про надання індивідуальної податкової консультації (а.с.18-19), у якій зазначила:

«Практична необхідність отримання податкової консультації пов`язана зі складністю застосування ПКУ та полягає у необхідності формування чіткого розуміння обсягу податкових обов`язків, що виникають як наслідок ситуації, викладеної нижче.

З 28 жовтня 2020 року я перебуваю зареєстрованою в контролюючому органі як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокат, згідно внесених мною за формою 5-ОПП змін згідно пп.4 п.6.7 розд.VI Порядку обліку платників податків і зборів №1588 до зареєстрованої з 07 вересня 2020 року фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.52 Податкового кодексу України прошу надати мені письмову індивідуальну консультацію з наступних питань:

1. Чи потрібно фізичній особі-підприємцю (ФОП) з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокат вести податковий облік та сплачувати податки, ЄСВ, окремо, по фізичній особі-підприємцю та, окремо, по самозайнятій особі, яка займається незалежною професійною діяльністю?

2. Після внесення змін за формою 5-ОПП до зареєстрованої з 07 вересня 2020 року фізичної особи-підприємця, з 28 жовтня 2020 року я перебуваю зареєстрованою вже як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокат, яким чином мені проводити податковий облік та які податки та збори сплачувати від здійснення правової допомоги, в т.ч. адвокатської діяльності?

3. Чи може адвокат, який оформлений як ФОП з ознакою, бути на спрощеній системі оподаткування та сплачувати єдиний податок за результатами своєї адвокатської діяльності?».

Головне управління ДПС в Одеській області листом від 08.02.2021 №774/ІПК/15-32-24-01-05 (а.с.34) направило на адресу ДПС України проект індивідуальної податкової консультації.

Державна податкова служба України направила на адресу ФОП ОСОБА_1 індивідуальну податкову консультацію від 19.03.2021 №1085/ІПК/99-00-04-03-03-06 (а.с.35-36) (далі-Індивідуальна податкова консультація) у якій, крім цитування норм законодавства, зазначила:

«Платник податків у своєму зверненні повідомив, що зареєстрований фізичною-особою підприємцем з ознакою провадження професійної діяльності та просить надати індивідуальну податкову консультацію щодо сплати податків, ведення обліку і можливості перебувати на спрощеній системі…

Так, фізична особа, яка здійснює незалежну адвокатську діяльність, не може бути підприємцем у межах такої адвокатської діяльності. Адвокатська діяльність не є підприємницькою і не може здійснюватися фізичною особою-підприємцем…

Фізична особа-підприємець не може здійснювати адвокатську діяльність, а до доходів, отриманих від провадження адвокатської діяльності, не може бути застосовано спрощену систему оподаткування, обліку та звітності…

Таким чином, фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність та одночасно провадить незалежну професійну діяльність, веде окремий облік доходів/витрат, отриманих/понесених від провадження незалежної професійної діяльності і підприємницької діяльності, та здійснює окремо розрахунки з бюджетом…

Отже, фізична особа-підприємець, платник єдиного податку з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, який здійснює підприємницьку (відмінну від адвокатської) діяльність та одночасно провадить незалежну адвокатську діяльність, веде окремий облік доходів/витрат, отриманих/понесених від провадження незалежної професійної діяльності і підприємницької діяльності, та здійснює окремо розрахунки з бюджетом з урахуванням норм діючого законодавства…».

Позивач, не погоджуючись з Індивідуальною податковою консультацією, звернулась до суду з вимогою про визнання її протиправним та скасування.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Статтею 52 Податкового кодексу України передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

За приписами ст. 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Аналіз викладених норм права дає можливість дійти висновку, що індивідуальна податкова консультація надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.

Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Функція податкової консультації полягає у допомозі платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або іншого нормативно-правового акта, який стосується оподаткування, і є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику щодо практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Податкова консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

При наданні неякісної та/або незаконної податкової консультації, контролюючий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та позбавляє права у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності.

Тобто, надана податкова консультація, яка містить цитати нормативно-правових актів, але не містить висновків або рекомендацій щодо їх застосування для конкретного платника, який звернувся за таким роз`ясненням, підлягає скасуванню.

Виходячи із змісту положень наведених вище норм Податкового кодексу України, обов`язковими складовими письмової податкової консультації є:

- опис питань, що порушуються платником податків;

- обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків;

- висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №826/2032/16 та від 22.10.2019 у справі №520/10111/18, від 28.01.2020 у справі №804/8131/16.

Для цього, в свою чергу, законодавець вимагає від платника податків, який звертається за індивідуальною податковою консультацією, правильно формулювати самі запитання, які мають поставлені конкретно, чітко та зрозуміло, з описом індивідуальної ситуації, що склалась.

Судом встановлено, що позивач у зверненні про надання індивідуальної консультації просив надати конкретну відповідь на поставлені питання:

1. Чи потрібно фізичній особі-підприємцю (ФОП) з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокат вести податковий облік та сплачувати податки, ЄСВ, окремо, по фізичній особі-підприємцю та, окремо, по самозайнятій особі, яка займається незалежною професійною діяльністю?

2. Після внесення змін за формою 5-ОПП до зареєстрованої з 07 вересня 2020 року фізичної особи-підприємця, з 28 жовтня 2020 року я перебуваю зареєстрованою вже як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокат, яким чином мені проводити податковий облік та які податки та збори сплачувати від здійснення правової допомоги, в т.ч. адвокатської діяльності?

3. Чи може адвокат, який оформлений як ФОП з ознакою, бути на спрощеній системі оподаткування та сплачувати єдиний податок за результатами своєї адвокатської діяльності?

При цьому, зазначені запитання позивачем поставлені конкретно, чітко та зрозуміло, з описом індивідуальної ситуації, що склалась.

Разом з тим, надаючи позивачу індивідуальну податкову консультацію відповідач процитував положення Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та зазначив, що фізична особа, яка здійснює незалежну адвокатську діяльність, не може бути підприємцем у межах такої адвокатської діяльності, а фізична особа-підприємець не може здійснювати адвокатську діяльність.

Відповідач також й зазначив, що фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність та одночасно провадить незалежну професійну діяльність, веде окремий облік доходів/витрат, отриманих/понесених від провадження незалежної професійної діяльності і підприємницької діяльності, та здійснює окремо розрахунки з бюджетом.

Крім того, на третє питання, що порушено у зверненні позивача, Державна податкова служба України взагалі вмотивованої відповіді не надала.

Суд, також, враховує, що з 01.01.2021 набули чинності зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» до ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до яких особи, зазначені у пункті 5 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за умови взяття їх на облік фізичних осіб - підприємців та провадження ними одного виду діяльності одночасно як осіб, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті.

Суд відмічає, що індивідуальна податкова консультація не може складатись лише з послідовного цитування нормативних актів і не містити остаточних та чітких висновків. Вона не повинна сама по собі давати привід для подвійного тлумачення тексту консультації. Рекомендація стосовно конкретної ситуації, що виникла у певному податковому періоді у платника податків має чітко зазначатись в тексті індивідуальної податкової консультації.

Крім того, з метою виконання вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків", забезпечення якісного надання платникам податків індивідуальних податкових консультацій ДФС України у листі "Щодо порядку надання узагальнюючих письмових податкових консультацій та індивідуальних податкових консультацій" від 11.09.2015 № 33705/7/99-99-19-03-02-17 ще раз наголосила на тому, що консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити: опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків; обґрунтування застосування норм законодавства; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Про вимоги до індивідуальних податкових консультацій неодноразово зазначав й Верховний Суд, зокрема у постановах від 27 листопада 2018 року справа №826/14131/16, від 23 лютого 2021 року справа № 816/1696/17.

Також необхідно звернути увагу, що у процесі нормативного регулювання оподаткування важливим є забезпечення справедливого балансу інтересів держави та платника податків, адже можливість платника податків чітко розуміти та передбачати правові наслідки вчинюваних ним дій має фундаментальне значення для правильності його застосування, а у випадку неоднозначності нормативних приписів підлягає застосуванню підхід, відповідно до якого істотні правові сумніви мають тлумачитися на користь платника.

Таким чином, отримання податкової консультації з чіткою відповіддю на поставлене питання сприяє уникненню в подальшому податкових спорів щодо поставленого питання та стабільності суспільних відносин, а відповідач як контролюючий орган зобов`язаний вживати заходів до уникнення можливих податкових спорів, в тому числі, шляхом надання податкових консультацій з конкретних питань, що ним в даному випадку зроблено не було.

Водночас судом встановлено, що чітких та однозначних відповідей на запитання позивача у Індивідуальній податковій консультації відповідача, не міститься.

Зазначене свідчить про те, що надана позивача індивідуальна податкова консультація не відповідає вимогам, встановленим положеннями пункту 52.4 статті 52 Податкового кодексу України, оскільки не містить обов`язкових вимог, а саме: опису питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків; обґрунтування застосування норм законодавства; висновку з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає, відповідач не виконав свій обов`язок щодо надання податкової консультації, що передбачений ст.52 Податкового кодексу України.

Суд також звертає увагу, що Верховним Судом неодноразово зазначалося, що податкова консультація надана правомірно, якщо містить висновки, придатні до практичного використання у вказаних у запиті платника податків фактичних обставинах (Постанови: від 16.10.2018 року у справі №820/4461/17; від 11.12.2018 року у справі №826/9590/16).

Оскільки оскаржувана індивідуальна податкова консультація не містить повної обґрунтованої відповіді на поставлені позивачем питання, а фактично складається лише з переліку правових норм, суд дійшов висновку про недотримання відповідачем вимог податкового законодавства, що є підставою для скасування необґрунтованої індивідуальної податкової консультації.

Отже, позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування Індивідуальної податкової консультації відповідача.

Відповідно до абз.2, 3 ст.53.2 Податкового кодексу України скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Враховуючи, що редакція п.53.3 ст.53 Податкового кодексу України на дату ухвалення рішення у цій справі зобов`язує контролюючий орган надати нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду, тобто такий обов`язок виникає у відповідача у силу закону та не потребує додаткового відображення в резолютивній частині судового рішення.

У частині 2 статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України, надану ОСОБА_1 , що викладена у листі № 1085/ІПК/99-00-04-03-03-06 від 19.03.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державна податкова служба України (Львівська площа, буд.8, м.Київ, 04053, ).

Суддя Вовченко О.А.