Справа № 120/2274/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 червня 2021 р. Справа №120/2274/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича,

за участі секретаря судового засідання Карпінської Тетяни Василівни,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Довбенко Марії Павлівни,

представника відповідача Лепетухи Ярослави Валентинівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління поліції охорони у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Головне управління Національної поліції у Вінницькій області до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося Управління поліції охорони у Вінницькій області до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Управління поліції охорони у Вінницькій області є власником 4/25 частини комплексу будівель та споруд, зокрема, нежитлових приміщень №18-29Б площею 250 метрів квадратних, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Співвласником інших нежитлових приміщень, розташованих за вказаною адресою, є Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

Під час переоформлення об`єктів нерухомого майна, що передаються до сфери управління Національної поліції України, позивачеві стало відомо, що державним реєстратором змінено нумерацію адреси згаданого вище об`єкта нерухомого майна, а саме: взамін вірної адреси - АДРЕСА_1 - вказано АДРЕСА_1 .

Крім того, державним реєстратором до відповідних Реєстрів внесено інформацію із зазначенням невірної площі такого майна, а саме: зазначено 397,2 метри квадратних, проте вірною є площа 250 мерів квадратних.

З метою виправлення технічних помилок та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині вірної адреси та площі нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 , позивач 08 лютого 2021 року звернувся до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради.

Однак, листом від 02 березня 2021 року Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради повідомив заявника про відсутність підстав для внесення виправлень до Державного реєстру прав.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить зобов`язати державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради або будь-якого іншого державного реєстратора прав на нерухоме майно прийняти рішення про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині, що стосується загальної площі об`єкта нерухомого майна, адреси місцезнаходження, а також його власника.

Ухвалою від 23 березня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено справу до судового розгляду на 19 квітня 2021 року. Цією ж ухвалою до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

12 квітня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, нежитлове приміщення 4/25 комплексу будівель та споруд загальною площею 397,2 метри квадратних зареєстровано на праві державної власності за Міністерством внутрішніх справ України. При цьому, нежитлові приміщення №18-29Б площею 250 метрів квадратних перебувають на праві оперативного управління в Управлінні поліції охорони у Вінницькій області. Також, представник відповідача зазначив, що з матеріалів реєстраційної справи в електронній формі слідує, що на підставі рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 16 серпня 2017 року №105 поштова адреса об`єкта нерухомого майна змінена з АДРЕСА_2 . В матеріалах реєстраційної справи наявний технічний паспорт від 16 серпня 2017 року на 4/25 комплексу будівель та споруд по АДРЕСА_3 , що свідчить про актуальні відомості технічних характеристик на нерухоме майно за цією адресою. У зв`язку з цим, представник відповідача вважає, що відомості, що містяться у державному реєстрі, відповідають дійсним обставинам, а тому відсутні підстави вносити відповідні виправлення.

Крім того, у відзиві відповідач вказує на те, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку, визначеному у статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації прав, визначаються Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року. Відповідно до пунктів 18, 23 вказаного порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Так, представник відповідача зазначає, що начальник Управління поліції охорони у Вінницькій області Бабишин О.М. з листом вих. №387/43/21/01-2021 від 08 лютого 2021 року звернувся до начальника відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Журавського А.Т. з проханням внести зміни до Державного реєстру, вказавши на помилки при первісній реєстрації нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, на думку представника відповідача, позивач не звертався до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно у формі, що встановлена законодавством для внесення змін (виправлень) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відтак, і жодного рішення, яке б змінювало юридичне становище позивача відповідачем не приймалося.

19 квітня 2021 року третьою особою подано письмові пояснення, у яких підтримано позовні вимоги.

У ході судового засідання, що відбулося 19 квітня 2021 року, судом ініційовано питання про витребування у відповідача додаткових доказів.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію реєстраційної справи в електронній формі, що відкрита на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку із чим оголошено перерву у судовому засіданні до 20 травня 2021 року.

12 травня 2021 року на виконання вимог ухвали суду від 19 квітня 2021 року відповідачем подано до суду витребувані документи.

У зв`язку із неявкою представника позивача у судове засідання, який належним чином повідомлений про дату, час та місце такого, розгляд справи відкладено на 07 червня 2021 року, про що постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.

У судовому засіданні 07 червня 2021 року представник позивача та представник третьої особи підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві.

Натомість, представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

Відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, нежитлове приміщення 4/25 комплексу будівель та споруд загальною площею 397,2 метри квадратних, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано на праві державної власності за Міністерством внутрішніх справ України. При цьому, нежитлові приміщення №18-29Б площею 250 метрів квадратних перебувають на праві оперативного управління в Управлінні поліції охорони у Вінницькій області.

Під час переоформлення об`єктів нерухомого майна, що передаються до сфери управління Національної поліції України, позивачеві стало відомо, що державним реєстратором змінено нумерацію адреси згаданого вище об`єкта нерухомого майна, а саме: взамін вірної адреси - АДРЕСА_1 - вказано АДРЕСА_3 . Крім того, державним реєстратором до відповідних Реєстрів внесено інформацію із зазначенням невірної площі такого майна, а саме: зазначено 397,2 метри квадратних, проте вірною є площа 250 мерів квадратних.

08 лютого 2021 року Управління поліції охорони у Вінницькій області звернулося з листом вих. №397/43/21/01-2021 до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради з метою виправлення технічних помилок та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині адреси та площі нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, листом вих. №04-00-011-11883 від 02 березня 2021 року Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради відмовив позивачу у виправленні технічної помилки з посиланням на положення статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацом 3 частини 2 якої передбачено, якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Оскільки виправлення технічних помилок може вплинути на права третіх осіб, тому така може бути виправлена на підставі судового рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень першочергово врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141.

За визначенням, що міститься в пункті 1 частини 1 статті 1 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1952-IV державній реєстрації речових прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; речові права на нерухоме майно, похідні від права власності; обтяження речових прав на нерухоме майно.

За статтею 6 Закону №1952-IV суб`єктами державної реєстрації прав є державні реєстратори прав на нерухоме майно (пункт 2 частини 1 статті 10 Закону №1952-IV).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 12 Закону №1952-IV державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав врегульовано статтею 26 Закону №1952-IV.

Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів.

У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону №1952-IV виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

З системного аналізу зазначених норм слідує, що допущена технічна помилка, яка виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, виправляється виключно на підставі ще однієї заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку; виправлення такої помилки здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

В свою чергу, про особливості державної реєстрації прав йдеться у статті 18 Закону №1952-IV, частиною 1 якої визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Водночас, Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1141 від 26 жовтня 2011 року встановлює процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), його невід`ємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1141 у базі даних заяв формуються та/або реєструються заяви у сфері державної реєстрації прав, у тому числі заяви власників нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій, а також реєструються судові рішення щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій з присвоєнням програмними засобами ведення Державного реєстру прав кожній окремій заяві (судовому рішенню) реєстраційного номера та фіксуванням дати і часу реєстрації.

Реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви (судового рішення) є ідентифікатором відповідної заяви (судового рішення) у Державному реєстрі прав.

Пунктом 6 Порядку №1141 встановлено, що формування заяв у сфері державної реєстрації прав у базі даних заяв здійснюється шляхом внесення відомостей про: 1) тип заяви, зокрема, про виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав; 2) заявника (крім випадків, передбачених законодавством): прізвище; ім`я; по батькові (за наявності); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); реквізити документа, що посвідчує особу заявника: назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; строк дії документа (за наявності); додаткові відомості про документ (за наявності); 3) засоби зв`язку із заявником (абонентський номер мобільного телефона та/або адреса електронної пошти); 4) реквізити платежу про справляння адміністративного збору (крім випадків формування заяви щодо суб`єкта речового права, обтяження, який звільнений від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав).

Пунктом 8 зазначеного Порядку передбачено, що під час формування заяви про виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав додатково до відомостей, передбачених пунктом 6 цього Порядку, вносяться відомості про: 1) тип помилки у відомостях Державного реєстру прав: технічна помилка у відомостях Державного реєстру прав з вини заявника; технічна помилка у відомостях Державного реєстру прав з вини державного реєстратора; погашення записів у Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Під час формування заяви обирається один із передбачених цим підпунктом типів технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав; 2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (у разі наявності відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна); 3) номер відомостей про речове право на нерухоме майно, обтяження такого права в Державному реєстрі прав; 4) опис технічної помилки; 5) документи, подані для виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав (за наявності): назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; строк дії документа (за наявності); додаткові відомості про документ (за наявності). У разі формування заяви, разом з якою подається декілька документів для виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, відомості про документ зазначаються щодо кожного такого документа.

Із наведених приписів Порядку №1141 слідує, що заява про виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав повинна відповідати чітко встановленим вимогам, натомість позивачем на адресу Департаменту адміністративних послуг скеровано лист від 08 лютого 2021 року, що не може розцінюватися як подання відповідної заяви про виправлення технічної помилки.

Відтак, надання відповідачем відповіді на лист позивача не може свідчити про відмову у виправленні технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, адже заява про виправлення технічної помилки, встановленої форми, на адресу Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради не надходила.

Більше того, за результатами розгляду заяви про виправлення технічної помилки, що подана у встановленому порядку, приймається відповідне рішення (про виправлення такої технічної помилки чи відмову у її виправленні).

Проте, в ході судового розгляду встановлено, що державним реєстратором не приймалося одне із наведених вище рішень, адже до нього не надходила заява позивача про виправлення технічної помилки у порядку та формі, що визначені наведеними вище приписами.

При цьому суд наголошує, що приписами частини 2 статті 26 Закону №1952-ІV прямо передбачено, що технічна помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, яка розглядається в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (частина 5 статті 26 Закону №1952-ІV).

Отже, враховуючи те, що позивач обґрунтовує свої вимоги необхідністю зобов`язання відповідача внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відсутності доказів звернення із відповідною заявою, тому суд доходить висновку про безпідставність таких вимог.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачеві сплаченого ним при зверненні до суду судового збору у зв`язку із відмовою у задоволенні позовної вимоги.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Управління поліції охорони у Вінницькій області відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Управління поліції охорони у Вінницькій області (місцезнаходження: 21034, м. Вінниця, пров. Залізничний, 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40109131)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108672)

Відповідач: Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 59; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37617775)

Рішення в повному обсязі складено 14.06.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович