Справа № 280/602/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2021 року м. Дніпросправа № 280/602/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року (суддя Максименко Л.Я., м. Запоріжжя) у справі № 280/602/21

за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про стягнення капіталізованих платежів, -

встановив:

У січні 2021 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути з ГУ ДПС у Запорізькій області капіталізовані платежі у розмірі 428 709 грн. 51 коп.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення мотивоване відсутністю підстав для застосування до спірних правовідносин норм Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою КМУ від 04.12.2019 № 986, оскільки у спірному випадку мова не йде про ліквідацію ГУ ДПС у Запорізькій області без переходу його прав та обов`язків до іншої особи, зокрема у зв`язку з його банкрутством, а має місце передача прав та обов`язків останнього у зв`язку з його ліквідацією його правонаступнику - ГУ ДПС у Запорізькій області як відокремленого підрозділу ДПС України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області оскаржило його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив про правомірність застосування до спірних правовідносин норм Порядку № 986, оскільки останній не містить застережень щодо застосування його у випадках ліквідації юридичної особи, що не пов`язана з банкрутством такої особи. Також, вказав, що ліквідація відповідача не може здійснюватися внаслідок втрати ним повноважень з передачею останніх іншому органу державної влади, оскільки діючим законодавством передбачено припинення прав та обов`язків юридичної особи, а Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить відомостей щодо правонаступництва ГУ ДПС у Запорізькій області. Крім того, скаржник зазначив про неможливість врахування у спірному випадку як доказу наказу ДПС України від 12.11.2020 № 643, яким затверджено положення про ГУ ДПС у Запорізькій області, оскільки вказаний наказ є внутрішнім документом, а не законодавчим актом. Натомість, нормами Цивільного та Господарського кодексів України передбачено передачу майнових прав та обов`язків лише у разі реорганізації, а не ліквідації юридичної особи. З огляду на це, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення позовних.

Відповідач з вимогами апеляційної скарги не погодився, надав відзив на неї, у якому зазначив про вірне встановлення судом першої інстанції тієї обставини, що у спірному випадку мова йде про передачу прав та обов`язків внаслідок ліквідації не суб`єкта приватного права, а суб`єкта публічного права, що є окремим видом правонаступництва, у межах якого допускається перехід прав та обов`язків одного суб`єкта публічного права іншому, що має місце у спірному випадку відповідно до Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою КМУ № 1074 від 20.10.2011, постанови КМУ № 893 від 30.09.2020, а також наказів ДПС України № 529 від 30.09.2020 та № 643 від 12.11.2020. Враховуючи зазначене, відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представники сторін вимоги апеляційної скарги та відзиву на неї підтримали.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , працюючи державним податковим інспектором у ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя () постраждав від нещасного випадку на виробництві, про що складено Акт про нещасний випадок від 28.04.1999 № 1 та Акт розслідування групового нещасного випадку від 22.04.1999.

Відповідно до Виписки з акту огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлено 10% втрати професійної працездатності безстроково, призначено лікування.

Постановою Запорізького відділення від 21.04.2020 № 0802/5178/5178/17 ОСОБА_1 призначено перераховані щомісячні страхові виплати на відшкодування шкоди у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

На сайті Міністерства юстиції України оприлюднено повідомлення від 23.10.2020 про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення ГУ ДПС у Запорізькій області () в результаті ліквідації. Зазначено строк заявлення вимог кредиторів до 24.12.2020.

11.12.2020 управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області звернулося до голови ліквідаційної комісії ГУ ДПС у Запорізькій області Синякова В.В. з заявою про грошові вимоги по капіталізації від 11.12.2020 № 10-12-4573.

30.12.2020 від голови ліквідаційної комісії ГУ ДПС у Запорізькій області надійшла відповідь №73294/10/08-01-10-02-25 щодо розгляду заяви управління про грошові вимоги по капіталізації, в якому зазначено, що кредиторські вимоги управління не визнаються.

Не погодившись з вказаною відповіддю, Фонд соціального страхування України у Запорізькій області звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Спір у межах цієї справи полягає зокрема у правомірності застосування до спірних правовідносин норм Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 986 (далі Порядок № 986), яким врегульовано питання здійснення капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

Згідно п.3 вказаного Порядку, капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

Норми Порядку поширюються на правовідносини з приводу здійснення капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язання страхувальника, який ліквідується, в тому числі, але не виключно, у зв`язку із банкрутством.

Посилання суду першої інстанції на висновки, викладені у постановах Великої Палати ВС від 16 вересня 2020року у справі №820/11934/15, Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №804/1315/17 та від 28 листопада 2019 року у справі № 816/2357/16 є невірними, адже ґрунтуються такі висновки на нормах Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 765 Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом , яка втратила чинність з прийняттям постанови КМУ № 986 від 04.12.2019.

Таким чином це не може бути підставою для відмови у позові.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що згідно п.1 постанови КМУ від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема, ГУ ДПС у Запорізькій області (), як юридичну особу публічного права. Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено, як відокремлені підрозділи Державної податкової служби, зокрема, ГУ ДПС у Запорізькій області (ЄДРПОУ ВП 44118663).

Наказом ДПС України від 12.11.2020 № 643 затверджено положення про ГУ ДПС у Запорізькій області як територіального органу, утвореному на правах відокремленого підрозділу ДПС України (код згідно з ЄДРПОУ ВП 44118663), згідно пункту 1 якого установлено, що останнє є правонаступником майна, прав та обов`язків ГУ ДПС у Запорізькій області (код згідно з ), яке ліквідується.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ліквідація відповідача передбачає втрату повноважень у зв`язку з їх передачею іншому органу державної влади.

Враховуючи, що обов`язок страхувальника проводити капіталізацію платежів передбачений саме для продовження страхових виплат непрацездатним особам (які втратили працездатність внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання) суб`єктом, що ліквідується (зокрема у зв`язку з банкрутством) без наявності правонаступника, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Порядок № 986 не може застосовуватись у випадку ліквідації органу влади, або його територіального органу за наявності правонаступника.

Ліквідація Головного управління ДПС у Запорізькій області зумовлена Постановою КМУ №893 про ліквідацію юридичної особи публічного права з визначенням її правонаступника. Відтак, ліквідація ГУ ДПС у Запорізькій області здійснюється внаслідок втрати повноважень у зв`язку з передачею іншому органу державної влади.

Колегія суддів погоджується із врахуванням при вирішенні цієї справи позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 11.10.2019 у справі № 812/1408/16 (провадження К/9901/20481/19), згідно якої публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, яке передбачає перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права.

Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Доводи скаржника стосовно того, що ліквідація з правонаступником не передбачена чинним законодавством, інші посилання на Цивільний кодекс України, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки згідно ч. 3 ст. 81 ЦКУ цим Кодексом встановлюються порядок створення, організаційно-правові форми, правовий статус юридичних осіб приватного права. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України.

Згідно ч. 9 ст. 5 вказаного Закону Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою КМУ № 1074 від 20.10.2011, передбачає, що права та обов`язки органів виконавчої влади переходять, зокрема, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

З огляду на це, колегія суддів не погоджується з твердженням скаржника про неможливість передачі прав та обов`язків органу публічного права внаслідок його ліквідації до іншого суб`єкта публічного права, оскільки останнє спростовано положеннями Порядку № 1074 та вищевикладеною позицією Верховного Суду.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 280/602/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 29.06.2021 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко