Справа № 480/8978/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.В. Соп`яненко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 р. Справа № 480/8978/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021, по справі № 480/8978/20

за позовом ОСОБА_1

до Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області

про стягнення вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області на її користь вихідну допомогу при звільненні в сумі 80 269 грн. 56 коп.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про порушення судом першої інстанції ст. 19 Конституції України, ст. 242 КАС України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", не врахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 06.08.2018 по справі № 186/294/16-а, неповне з`ясування обставин справи, а саме не дослідження актів індивідуальної дії, які слугували підставою для звільнення позивача з займаної посади та внесення запису № 22 до трудової книжки, зокрема розпорядження сільського голови від 20.11.2020 № 192-ОС, в якому міститься посилання на п. 5 ч. 1 ст. 41, ст. 44 КЗпП України.

Верхньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області (далі відповідач) надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 17.11.2017 ОСОБА_1 обрано на посаду Верхньосироватського сільського голови, 20.11.2020 - звільнено у зв`язку із закінченням строку повноважень відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 13).

Запис про звільнення позивача внесено до трудової книжки на підставі рішення першої сесії VIII скликання від 20.11.2020, розпорядження сільського голови № 192 - ОС від 20.11.2020 "Про проведення остаточних розрахунків у зв`язку з закінченням строку повноважень сільського голови ОСОБА_1 ".

Розпорядженням сільського голови № 192 - ОС від 20.11.2020 "Про проведення остаточних розрахунків у зв`язку з закінченням строку повноважень сільського голови ОСОБА_1 " зобов`язано начальника відділу - головного бухгалтера фінансово - господарського забезпечення Верхньосироватської сільської ради, в термін 20.11.2020 провести повний розрахунок та здійснити нарахування і виплату 20.11.2020 ОСОБА_1 грошових коштів, належних при звільненні: заробітної плати за листопад 2020 року; компенсацію за невикористані 28 днів щорічної основної відпустки за відпрацьований період з 28.07.2019 по 20.07.2020 та компенсацію за невикористані 9 днів щорічної основної відпустки за відпрацьований період з 29.07.2020 по 20.11.2020; суми вихідної допомоги при звільненні у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи у розмірі шестимісячного середнього заробітку помісячно при умові дотримання норм чинного законодавства (а.с. 15).

Вказане розпорядження було прийнято на виконання рішення першої сесії VIII скликання від 20.11.2020 Верхньосироватської сільської ради, керуючись ч. 1, п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 5 ч. 1 ст. 41, ст.ст. 44, 116 Кодексу законів про працю України.

27.11.2020 позивач звернулася до сільського голови Верхньосироватської сільської ради Нечипоренко З. О. з вимогою про невідкладне проведення нарахування та виплати їй вихідної допомоги (а.с. 16-17).

31.12.2020 сільським головою Верхньосироватської сільської ради ОСОБА_2 повідомлено прозивача, що вимога від 27.11.2020 не підлягає задоволенню, оскільки відсутні правові підстави для нарахування та виплати вихідної допомоги відповідно до ст. 44 КЗпП України у зв`язку з тим, що в даному випадку трудові відносини припинилися не шляхом розірвання трудового договору за ініціативою власника або уповноваженого ним органу (п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України), а з підстав закінчення строку повноважень (ч. 1 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні") (а.с. 33).

11.01.2021 сільським головою Верхньосироватської сільської ради ОСОБА_2 прийнято розпорядження № 03- ОС "Про внесення змін до розпорядження сільсткого голови від 20.11.2020 № 192-ОС" шляхом виключення у преамбулі вказаного розпорядження "п. 5 ч. 1 ст.ст. 41, 44", у зобов`язальній частині - "пп. "в" п. 1" (а.с. 34).

Позивач, у зв`язку з невиплатою їй при звільненні вихідної допомоги, звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що положення статті 44 КЗпП України не розповсюджуються на дані правовідносини, оскільки з трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що її звільнено у зв`язку із закінченням строку повноважень відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За змістом ч. 1 ст. 4 КЗпП законодавство про працю складається з цього Кодексу й інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до Конституції України систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні ».

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб (п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП).

За правилами статті 44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Норму щодо підстави для розірвання трудового договору - припинення повноважень посадових осіб (п.5 ч. 1 ст. 41 КЗпП) запроваджено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13 травня 2014 року № 1255-VII з 1 червня 2014 року з метою покращення умов для здійснення інвестиційної діяльності.

На переконання колегії суддів, у розумінні вказаної норми звільнення у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП застосовується до посадових осіб господарських товариств, яким Верхньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області не являється.

В свою чергу, позивач у розумінні вказаної норми права не є спеціальним суб`єктом, щодо якого може бути застосована така норма та врахована при прийнятті рішення щодо виплати вихідної допомоги при звільненні відповідно до статті 44 КЗпП.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку позивача звільнено з посади у зв`язку із закінченням строку повноважень, тому поширення на спірні правовідносини приписів статті КЗпП є безпідставним.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 23.09.2020 у справі № 802/2081/18-а.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта про необхідність застосування до спірних правовідносин положень КЗпП України з підстав посилання у розпорядженні сільського голови від 20.11.2020 № 192-ОС "Про проведення остаточних розрахунків у зв`язку з закінченням строку повноважень сільського голови ОСОБА_1 " на п. 5 ч. 1 ст. 41, ст. 44 КЗпП України.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність врахування постанови Верховного Суду від 06.08.2018 по справі № 186/294/16-а, колегія суддів зазначає, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі № 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 по справі № 480/8978/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов