Справа № 456/2421/21
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2421/21
Провадження № 2-а/456/53/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 червня 2021 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача інспектор батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Петришин Іван Ярославович;

вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення;

розглянувши дану адміністративну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, буд. 89, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за участі позивача та його представника адвоката Кравця А.О., -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 19.05.2021 року у строк, визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з адміністративною позовною заявою, у котрій просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4199962 від 13.05.2021 року, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Петришиним І.Я., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 425 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення до суду даної адміністративної позовної заяви, позивач просить покласти на відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що 13.05.2021 року зазначеним працівником патрульної поліції стосовно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4199962, котрою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за керування 13.05.2021 року о 08.50 год. у м. Івано-Франківськ по вул. Набережна ім. В. Стефаника транспортним засобом марки FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії та без поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, котрі не пред`явив на відповідну вимогу, у порушення пунктів 2.1. «г» та 2.4. «а» Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що зазначена постанова по справі про адміністративне правопорушення є протиправною. Вказує, що він був зупинений працівником патрульної поліції безпричинно та без відповідної на те підстави, так як жодних правил дорожнього руху не порушував, у зв`язку з чим не вважав за потрібне пред`являти йому зазначені вище документи. Відповідно, про порушення ним пунктів 2.1. «г» та 2.4. «а» Правил дорожнього руху України, мова йти не може. Зазначає також, що страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може вимагатися поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у випадку складення протоколу щодо порушення правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, однак жодного з цих випадків не було. Тому переконаний, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також посилається на порушення процедури прийняття поліцейським оскаржуваної постанови, як і на порушення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема незабезпечення йому права на захист, хоча він про це неодноразово наголошував.

Відповідач в особі уповноваженого представника юрисконсульта сектору правового забезпечення Грінченка Д.М. (довіреність від 29.12.2020 року за № 25675/41/3/01-2020, належно засвідчена копія знаходиться у матеріалах справи) у запропоновані судом строк та порядку скерував на адресу суду відзив на адміністративну позовну заяву (надійшов на адресу суду поштою 11.06.2021 року за вх. № 11457). У своєму відзиві відповідач зазначає, що проти позову заперечує повністю, виходячи з правовірності винесення працівником патрульної поліції оскаржуваної постанови та відповідності його дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП вимогам Конституції та законів України. Вказує також на помилковість тверджень позивача про ту обставину, що він, керуючи 13.05.2021 року о 08.50 год. у м. Івано-Франківськ по вул. Набережна ім. В. Стефаника транспортним засобом марки FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 , не порушував жодних правил дорожнього руху, оскільки працівник патрульної поліції попередньо за допомогою офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України виявив відповідну інформацію щодо відсутності у позивача діючого страхового поліса, після чого, під час патрулювання, виявив керований позивачем автомобіль, що й послужило підставою для його зупинки, під час котрої зазначений працівник правомірно вимагав пред`явити для перевірки документи посвідчення водія відповідної категорії та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чого позивач не зробив. Тому, на переконання відповідача, у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що його й було притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у межах санкції цієї статті. Просить у позові відмовити.

Позивач в особі свого уповноваженого представника адвоката Кравця А.О. (доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 18.05.2021 року за № 41/5, належно засвідчена копія знаходиться у матеріалах справи) у запропоновані судом строк та порядку подав на адресу суду відповідь на відзив на адміністративну позовну заяву (надійшов через канцелярію суду 16.06.2021 року за вх. № 11726). У своїй відповіді на відзив позивач надалі наполягає на безпідставному зупиненні 13.05.2021 року у м. Івано-Франківськ по вул. Набережна ім. В. Стефаника працівниками патрульної поліції керованого ним транспортного засобу, оскільки він не порушував жодних правил дорожнього руху і причини такої зупинки ці працівники йому пояснити не змогли. Щодо офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України, то такий не є базою даних Міністерства внутрішніх справ України, а, відповідно, працівники патрульної поліції не вправі були нею користуватись в інтересах несення служби та використовувати його дані для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тому наполягає на задоволенні свого позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на адміністративну позовну заяву та на відзив на цю позовну заяву не подав.

Заяви та клопотання учасників справи.

Заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 20.05.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Залучено Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції до участі у цій справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судовому засіданні, котре було призначене на 07.06.2021 року о 12.00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 07.06.2021 року задоволено клопотання позивача та його представника адвоката Кравця А.О. про заміну відповідача, виключення особи з числа третіх осіб, залучення третьої особи у цій справі. Замінено у цій справіпервісного відповідача інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Петришина І.Я. належним відповідачем Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, із одночасним виключенням його з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Залучено інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Петришина І.Я. до участі у цій справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Розгляд справи відкладено. Визначено місце, дату та час судового засідання з розгляду цієї справи по суті 29.06.2021 року о 12.45 год..

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, про що у матеріалах справи містяться відповідні докази.

У судове засідання з усіх учасників справи з`явилися лише позивач та його уповноважений представник адвокат Кравець А.О., які вимоги адміністративної позовної заяви підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у ній та у відповіді на відзив на цю позовну заяву, просили такі задовольнити у повному обсязі. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися (не забезпечили явки своїх уповноважених представників), про причини такої неявки суд не повідомили.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Як встановлено судом, 13.05.2021 року третьою особою по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідач, було винесено постанову серії ЕАН № 4199962 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача як водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (копія міститься у справі, а. с . 4-5).

За змістом зазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення позивач керував о 08.50 год. 13.05.2021 року по вул. Набережній ім. В. Стефаника у м. Івано-Франківськ транспортним засобом марки FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії та без поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1. «г» та 2.4. «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Будь-яких протоколів щодо порушень позивачем правил дорожнього руху зазначеною посадовою особою не складалось, інших постанов по справах про адміністративні правопорушення, пов`язаних із порушенням позивачем правил дорожнього руху, не виносилось, як і не оформлялися матеріали дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача як водія керованого ним транспортного засобу.

Норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

В силу ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилами пункту 2.1. «г» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи.

За правилами пункту 2.4. «а» Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водночас, пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

У свою чергу, перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 вказаного Закону, котрий є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Так, підпунктами 1, 3 частини 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух», у поєднанні з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений обов`язок водія транспортного засобу мати при собі страховий поліс (сертифікат) про укладення договору цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в окремих випадках, передбачених чинним законодавством, а також визначений контроль за наявністю такого стразового полісу (сертифіката) виключно при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд дійшов висновку, що працівники патрульної поліції мають право вимагати у водія транспортного засобу пред`явлення документів, котрі посвідчують особу, та/або документів, котрі підтверджують відповідне право особи, лише у тому випадку, коли існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху України, то вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, є неправомірними.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Крім того, враховуючи ту обставину, що будь-яких протоколів щодо порушень позивачем 13.05.2021 року правил дорожнього руху працівниками патрульної поліції не складалось, інших постанов по справах про адміністративні правопорушення, пов`язаних із порушенням позивачем правил дорожнього руху, не виносилось, як і не оформлялися матеріали дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача як водія керованого ним транспортного засобу, то працівник патрульної поліції не вправі був здійснювати контроль за наявністю у позивача посвідчення водія відповідної категорії та договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та, у випадку відсутності таких, вживати заходів для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.04.2017 року у справі № 754/7746/16-а, адміністративне провадження № К/800/13938/17, від котрої не відступив Верховний Суд у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду.

Отже, враховуючи ті встановлені судом обставини, що працівник патрульної поліції належним чином не зафіксував та не довів належними і допустимими доказами факту невиконання позивачем як водієм будь-яких вимог Правил дорожнього руху України, а законні підстави для здійснення контролю за наявністю у позивача посвідчення водія відповідної категорії та поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів були відсутні, суд приходить до висновку, що вимоги такого працівника патрульної поліції про пред`явлення відповідних документів є незаконними. Щодо отримання працівником патрульної поліції з офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України інформації про відсутність у позивача діючого страхового полісу як підстави, котра нібито послужила для зупинки керованого ним транспортного засобу, то такі твердження відповідача, викладені у своєму відзиві на адміністративну позовну заяву, суд вважає неприйнятними, оскільки зазначений інтернет-ресурс не є базою даних Міністерства внутрішніх справ України чи будь-яких інших органів державної влади, а, відповідно, працівники патрульної поліції не вправі були нею користуватись в інтересах несення служби та використовувати його дані для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а основне, на їх основі вважати доведеним порушення позивачем правил дорожнього руху. Тобто, така інформація жодним чином не підтверджує та не може свідчити про порушення особою Правил дорожнього руху України.

Суд також вважає безпідставними покликання відповідача у своєму відзиві на адміністративну позовну заяву про прийняття працівником патрульної поліції оскаржуваної постанови відносно позивача у спосіб та відповідно до чинного законодавства, й переконаний, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП закриттю, на виконання вимог пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, як про це також просить позивач у своєму позові.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення адміністративної позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 454 грн. і підтверджуються квитанцією № ПН 2033182 від 19.05.2021 року (оригінал наявний у справі, а. с. 1), на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Петришина Івана Ярославовича, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та касувати постанову інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Петришина Івана Ярославовича серії ЕАН № 4199962 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13.05.2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн..

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн..

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції; місцезнаходження юридичної особи: 76492, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, буд. 23; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 41239834.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: інспектор батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Петришин Іван Ярославович; місце праці: 76492, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, буд. 23.

Судове рішення у повному обсязі складено 30 червня 2021 року.

Суддя В.Я. Микитин