Справа № 420/6758/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6758/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру Одеської області про визнання протиправним та скасування Наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській Області від 08.04.2021 року № 15-1629/13-21-СГ про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким було відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтований розмір земельної ділянки 2,00 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, зобов`язання відповідача надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтованої площею 2 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0012, :01:002:0551, :01:002:0548, :01:002:0013 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населених пунктів).

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, однак наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 08.04.2021 року № 15-1629/13-21-СГ йому безпідставно відмовлено у наданні такого дозволу.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав невідповідності місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства. З огляду графічної частини, долученої до клопотання, а також згідно інформації наявної у Головному управлінні встановлено, що на земельний масив, в якому розташована бажана до відведення позивачем земельна ділянка, вже надано дозвіл іншій особі.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 09 березня 2021 року звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням, у якому відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст.79-1 ч.5, 84 ч.1, 118, 121, 122 ч.4 Земельного кодексу України, ст.25 Закону України «Про землеустрій», де просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0012, :01:002:0551, :01:002:0548, :01:002:0013 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу (аркуш справи 18, оборотна сторона).

До клопотання позивач додав копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду та графічний матеріал на бажану земельну ділянку із зазначенням місця її розташування.

Також, 09.03.2021 року позивачем було направлено до ГУ Держгеокадастру в Одеській Області запит про доступ до публічної інформації стосовно земельної ділянки що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0012, :01:002:0551, :01:002:0548, :01:002:0013 (та сама ділянка, на яку позивачем подавалось клопотання) (аркуш справи 19, оборотна сторона).

У відповідь на даний запит ГУ Держгеокадастру в Одеській Області листом від 17.03.2021 року №ПІ-312/0-318/0/63-21 повідомив позивача про те, що за наявною інформацією Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області земельний масив, який зазначено на графічному матеріалі, що додається до запиту відповідно до «Схеми землеустрою та техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Матроської сільської ради» розташовано на території Саф`янівської сільської ради ( АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту) та належить до земель державної форми власності, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України розпорядником зазначеного земельного масиву є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області. Накази про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельного масиву Головним управлінням не надавалися та документація із землеустрою не затверджувалася. На даний час земельний масив не сформовано, тому надати цільове призначення та площу не можливо (аркуш справи 20).

12.04.2021 року ОСОБА_1 направила до ГУ Держгеокадастру в Одеській Області запит про доступ до публічної інформації стосовно результатів розгляду клопотання від 09.03.2021 року (аркуш справи 20, оборотна сторона).

14.04.2021 року у відповідь на запит позивача направлено одержано Наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській Області від 08.04.2021 року №15-1629/13-21-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено гр. ОСОБА_1 «у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради), Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з таких підстав: невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства» (аркуш справи 21, оборотна сторона).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Згідно із п. «б» ч.1 ст.81, п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

При цьому, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, для отримання земельної ділянки безоплатно у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого компетентним органом приймається рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в наданні такого дозволу, яка має бути вмотивованою.

При цьому, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, Земельним Кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі №813/481/17, від 18.10.2018 року у справі №527/43/17, від 25.02.2019 року у справі №347/964/17 та від 22.04.2019 року у справі №263/16221/17.

При цьому чинним законодавством не передбачено права суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного Кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 р. у справі №545/808/17.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Проте, Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 08.04.2021 року № 15-1629/13-21-СГ «Про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким було відмовлено ОСОБА_1 «у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради), Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з підстав невідповідності місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства.

Проте, посилання відповідача на невідповідність розташування земельної ділянки вимогам чинного законодавства, є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву що на земельний масив, в якому розташована бажана до відведення позивачем земельна ділянка, вже надано дозвіл іншій особі, оскільки зазначених доказів відповідачем не надано, та в оскаржуваному наказі про це відповідачем не зазначено.

Враховуючи зазначені обставини, наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 08.04.2021 року № 15-1629/13-21-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, є протиправним та підлягає скасуванню.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, з метою належного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 09.03.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0012, :01:002:0551, :01:002:0548, :01:002:0013 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є засобом судового контролю за виконанням судового рішення, який застосовується судом за власною ініціативою та розсудом і не може бути предметом позовних вимог, проте в даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

Щодо судового збору, він маж бути стягнутий з відповідача у відповідності до ст. 139 КАС України.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20500 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача наданий до суду договір про надання правової допомоги від 02.03.2021 року №23/17, укладений між адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем та ОСОБА_1 , опис юридичних послуг від 22.04.2021 року, додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 02.03.2021 року №23/17 акт прийому-передачі юридичних послуг від 22.04.20212 року на суму 20500 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру №23/17 від 22.04.2021 року на суму 20500 грн.

З додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 02.03.2021 року №23/17 акту прийому-передачі юридичних послуг від 22.04.2021 року вбачається найменування наданих послуг: зустріч та усна консультація з клієнтом 1 година 1000 грн., складання та підготовка клопотання від 09.03.2021 року, запитів до ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 09.03.2021 року, 12.04.2021 року - 3 години 3000 грн., написання позовної заяви 6 годин 15000 грн., написання клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження 1 година 1000 грн., всього 20500 грн.

На адресу суду надійшли заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в яких відповідач просить відмовити у зазначеній заяві, оскільки у доданих до заяви документах представником позивача не належним чином враховано витрачений ним час на вчинення вказаних дій, пов`язаних з підготовкою та розглядом справи.

Суд звертає увагу, що ця справа є справою незначної складності, яка розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вона не містить великої кількості документів, які потребують вивчення та їх аналізу.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування Наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській Області від 08.04.2021 року № 15-1629/13-21-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 139, 134, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру Одеської області (вул. Канатна, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування Наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській Області від 08.04.2021 року № 15-1629/13-21-СГ про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким було відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтований розмір земельної ділянки 2,00 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, зобов`язання відповідача надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтованої площею 2 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0012, :01:002:0551, :01:002:0548, :01:002:0013 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населених пунктів) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру Одеської області від 08.04.2021 року № 15-1629/13-21-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 09.03.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0012, :01:002:0551, :01:002:0548, :01:002:0013 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру Одеської області (вул. Канатна, м. Одеса, 65012, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру Одеської області (вул. Канатна, м. Одеса, 65012, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида