Справа № 442/4255/21
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/4255/21
Провадження №2-а/442/50/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

з участю секретаря судових засідань - Рикало А.В.,

представника позивача адвоката Жовнерович О. В., -

в с т а н о в и в:

03.06.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 992423, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Також просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 420,40 грн. та витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що інспектором управління патрульної поліції Сташкевичем Андрієм Михайловичем винесено постанову серії ДПО18 № 992423 від 27.05.2021, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у виді накладення адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало нібито встановлення ним «27.05.2021 о 14 год. 30 хв. на автодорозі Н-17 Львів - Радехів - Луцьк км 10+100, рекламоносія у смузі відведення автомобільної дороги без відповідного погодження уповноваженою підрозділу Національної поліції, а саме рекламний щит «Нова Пошта» розміри 2*1,5 м, чим порушив п. 8.12/32.1.А ПДР України», за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 140 КУпАП. Зазначає, що не вчиняв вказаного правопорушення, а тому вважає вказану постанову незаконною, прийнятою з грубим порушенням норм статей 245, 252, 280, 283 КУпАП. Оскільки, інспектор не з`ясував чи було учинено адміністративне правопорушення, чи винен він у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає він адміністративній чи іншій відповідальності. В порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП вказана постанова не містить найменування органу, який виніс постанову, в постанові лише зазначена абревіатура (літери та цифри) неіснуючого органу. Встановлювати найменування органу, спеціальне звання та прізвище, ім`я та по - батькові особи, яка розглянула справу, представнику позивача довелось в Управлінні патрульної поліції у Львівській області. Також, вказана постанова заповнена нерозбірливим почерком, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записані недрукованими літерами. Через незрозуміло написаний текст та погану якість відтиску копії постанови він так і не зміг встановити підрозділ Національної поліції, до якого належить інспектор. Також, він не може розібрати за що саме його притягнули до відповідальності. Крім цього, не вказано конкретного місця здійснення порушення з вказанням сталого орієнтиру. Також, до постанови не долучений акт обстеження ділянки вулично - шляхової мережі, оскільки такий не складався. При цьому, графа постанови: «до постанови додаються ...» інспектором не заповнена, що свідчить про відсутність будь - яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Враховуючи те, що сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення, а тому вважає вказану постанову незаконною та просить скасувати.

Ухвалою від 04.06.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду на 14.06.2021. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

14.06.2021 розгляд даної справи відкладено за клопотанням представника відповідача Вахули Р. на 29.06.2021.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Жовнерович О.В. позов підтримав та просив його задоволити. Крім того, просив стягнути з відповідача витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 420,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, документальне підтвердження яких він надасть протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, відзиву на позовну заяву не подав, хоча судом з метою дотримання права відповідача подати такий, у строк встановлений ч. 5 ст. 162 КАС України, було відкладено судове засідання на з 14.06.2021 на 29.06.2021. Будь яких клопотань про наявність поважних причин неподання такого суду у визначений строк суду не надано, а відтак неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Вислухавши думку представника позивача, враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності представника відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Матеріалами справи встановлено, що 27.05.2021 інспектором управління патрульної поліції Сташкевичем Андрієм Михайловичем винесено постанову серії ДПО18 № 992423, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КпАП України, у виді накладення адміністративного стягнення в розмірі 340 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Суд приймає до уваги доводи позивача зазначені в позовній заяві про те, що постанова серії ДПО 18 № 992423 заповнена нерозбірливим почерком. Прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записані недрукованими літерами, що суперечить пункту 10 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Крім того, зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слугувало нібито встановлення ним «27.05.2021 о 14 год. 30 хв. на автодорозі Н-17 Львів - Радехів - Луцьк км 10+100, рекламоносія у смузі відведення автомобільної дороги без відповідного погодження уповноваженою підрозділу Національної поліції, а саме рекламний щит «Нова Пошта» розміри 2*1,5 м, чим порушив п. 8.12/32.1.А ПДР України», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, всупереч зазначеному, інспектор УПП у Львівській області виніс постанову на вул. Івана Франка, 2В в с. Жовтанці (приміщення №1 Нової пошти ), в той же час згідно фабули постанови правопорушення допущене ОСОБА_1 мало місце на автодорозі Н-17 Львів - Радехів - Луцьк км 10+100.

З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення зазначеного п. 1 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Також оскаржувана постанова не містить жодних відміток чи підпису особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, постанова серії ДПО18 № 992423 від 27.05.2021.

Частина 2 статті 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь - яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Як вбачається з диспозиції статті, вказані норми є банкетними (такими що посилають) до інших норм законодавства, які визначають порядок погодження з підрозділами поліції встановлення об`єктів дорожнього сервісу, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях тощо.

Згідно статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; організація супроводження і забезпечення безпечного руху транспортних засобів спеціального призначення; погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг; погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху; видача в установленому порядку у випадках, передбачених законом, дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів; інформування учасників дорожнього руху про фіксацію фактів правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 8.12 ПДР України регламентовано, що забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

Згідно п. 32.1.А ПДР України, з органами Національної поліції узгоджуються: розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Разом з тим, згідно з пунктом 3 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, встановлено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною 4 статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично - шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою, крім іншого, про: 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій.

Таким чином, обставини притягнення до адміністративної відповідальності повинні бути підтверджені цим актом, та факт вчинення правопорушення повинен бути підтверджений цим засобом доказування згідно частиною 2 статті 74 КУпАП.

Всупереч зазначеному вище, до постанови серії ДП018 № 992423 не долучений акт обстеження ділянки вулично - шляхової мережі, що свідчить про те, що такий взагалі не складався. Більше того, графа постанови: «до постанови додаються ...» інспектором не заповнена, що свідчить про відсутність будь - яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, складена щодо ОСОБА_1 постанова серії ДПОІ8 № 992423 не відповідає критеріям належних та допустимих доказів, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування, та не містять інформації щодо порядку дій відповідача під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 140 КУпАП дату, час, вказані в оскаржуваній постанові.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як наслідок, позивача ОСОБА_1 позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 813/3355/16, від 31 жовтня 2019 року у справі № 822/681/16, від 06 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а(2а/205/27/17).

Окрім цього, відповідачем суду не представлено аргументовано підтверджуючих доказів щодо порушення позивачем ОСОБА_1 пунктів 8.12 та 32.1.А ПДР України, на підставі якого і була винесена постанова серії ДПО18 № 992423, а саме фото чи відео медіа-матеріалів, де міг би бути зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

В будь - якому випадку, сам факт того, що спірна постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, вказує на недотримання інспектором вимог частини 3 статті 283 КУпАП до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для її скасування (ВС/КАС, справа № 524/1113/17 від 30.04.2020).

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, а тому, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а позивачем доведено, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови слід задоволити.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, службова особа якого була відповідачем у даній справі, на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Що стосується стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, позивачем до матеріалів позову подано договір про надання правничої допомоги від 28.05.2021укладений з адвокатом Жовнерович О.В., додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 28.05.2021, рахунок на оплату послуг згідно договору про надання правової допомоги від 28.05.2021 та розрахункову квитанцію №1 про здійснення оплати послуг за договором про надання правової допомоги від 28.05.2021.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача адвокат Жовнерович О.В. заявив клопотання про те, що не пізніше п`яти днів після ухвалення судом рішення подасть суду документальне підтвердження понесення позивачем зазначених вище судових витрат.

З врахуванням наведеного, суд у відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України роз`яснює представнику позивача те, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Крім цього, у відповідності до вимог п. 4 ч. 6 ст. 246 КАС України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

За таких обставин, суд вважає за можливе призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 02.07.2021 о 11.15 год., встановити позивачу строк до 01.07.2021 для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат, які пов`язані з правничою допомогою адвоката, та доказів направлення такої заяви відповідачу.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Постанову серії ДПО18 № 992423 винесену 27.05.2021 інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Сташкевичем Андрієм Михайловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати, пов`язані з правничою допомогою на 02.07.2021 о 11.15 год.

Встановити позивачу ОСОБА_1 строк до 01.07.2021 для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.06.2021.

Головуюча - суддя Курус Р.І.