Справа № 620/1377/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року Чернігів Справа № 620/1377/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить:

визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області (вул. Гоголя 6, м. Ніжин Чернігівської обл., 16600, ) у призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

зобов`язати Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області (вул. Гоголя 6, м. Ніжин Чернігівської обл., 16600, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) з січня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що рішення відповідача порушує право позивача на отримання компенсації, як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки крім постійного проживання з ОСОБА_2 , вони також пов`язані спільним побутом та мають взаємні права і обов`язки. ОСОБА_2 є інвалідом І групи та потребує постійного догляду, який здійснюється виключно позивачем, адже вона не має інших родичів, зобов`язаних відповідно до законодавства утримувати її. Зазначає, що з ОСОБА_2 мають спільний бюджет, несуть спільні побутові витрати та витрати на оплату комунальних послуг.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Відповідачу для подання відзиву на позов, надано 15-денний строк з дня вручення ухвали.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що компенсація ОСОБА_1 не призначена, оскільки особа, яка потребує соціальних послуг з догляду - ОСОБА_2 , не належить до членів її сім`ї, тож у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень та згідно чинного законодавства, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та надав до суду Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2019, згідно якого ОСОБА_1 має у спільній частковій власності квартиру, за адресою якої проживає разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У поясненнях третя особа підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, оскільки є інвалідом I групи та потребує догляду, із позивачем спільно проживає, має спільний бюджет та взаємні права і обов`язки.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 проживає однією сім`єю та здійснює догляд за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , двоюрідною бабусею, інвалідом І групи, що потребує стороннього догляду відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 492862 від 04.06.2019.

Позивач та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за однією адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 15.1-02/524 від 10.02.2021 та № 15.1-02/525 від 10.02.2021, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2019.

Відповідно до довідки територіального центру соціального обслуговування Ніжинської міської ради Чернігівської області № 66 від 18.01.2021 ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Ніжинської міської ради не перебуває.

Згідно з повідомленням про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги у період з 10.07.2019 по 23.06.2020 позивач отримував компенсацію за догляд над ОСОБА_2 , призначену відповідачем.

18.01.2021 позивач подав заяву з необхідними документами до Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області про призначення компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859 (далі - Порядок № 859).

Повідомленням Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області № 03-18/143 від 27.01.2021 позивачу було відмовлено у призначенні компенсації з тієї підстави, що ОСОБА_2 - не належить згідно з поданою декларацією до членів сім`ї позивача, що суперечить умовам призначення компенсації, визначеним пунктом 1 Порядку № 859.

Вважаючи вказану відмову протиправною та такою, що порушує право на отримання компенсації як фізичній особі, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, а також право ОСОБА_2 на отримання відповідних послуг, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України "Про соціальні послуги".

Згідно п. 17 ст. 1 Закон України "Про соціальні послуги" соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації послуг.

Порядок № 859 встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є:

особами з інвалідністю I групи;

дітьми з інвалідністю;

громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306).

Компенсація не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, стаціонарного догляду.

Компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчим органом міської міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади (далі - структурний підрозділ) за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Пунктом 7 Порядку № 859 визначено перелік документів для призначення і виплати компенсації.

Відповідно до п. 14, 16-18, 20 Порядку № 859 компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається структурним підрозділом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями структурного підрозділу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики.

Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.

Суми компенсації, не отримані своєчасно фізичною особою, яка надає соціальні послуги, виплачуються за минулий період, але не більш як за 12 місяців, що передують місяцю звернення за їх отриманням.

Суми компенсації, не отримані фізичною особою, яка надає соціальні послуги, з вини структурного підрозділу, який їх призначає та виплачує, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата за минулий період проводиться з урахуванням прожиткового мінімуму, затвердженого на момент виплати.

Суми компенсації, що нараховані фізичній особі, яка надає соціальні послуги, та залишилися недоотриманими у зв`язку з її смертю, виплачуються за весь період по місяць (включно), що настає за тим, у якому сталися зміни, членам її сім`ї.

На кожну фізичну особу, яка надає соціальні послуги та отримує компенсацію, відповідним структурним підрозділом формується особова справа, в якій зберігаються матеріали, необхідні для призначення компенсації.

Структурні підрозділи, що призначають та виплачують компенсацію, здійснюють контроль за наданням соціальних послуг фізичними особами, які надають соціальні послуги.

Рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади про відмову у призначенні компенсації може бути оскаржено в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою для відмови позивачу у призначенні компенсації слугувало те, що особа, яка потребує соціальних послуг з догляду не належить до членів сім`ї позивача.

Закон України «Про соціальні послуги» та Порядок № 859 прямо не визначають коло осіб, які в розумінні вказаних нормативно-правових актів є членами сім`ї отримувача соціальних послуг.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17 квітня 2019 року по справі № 456/1258/17 наведені висновки щодо ст. 3 Сімейного кодексу України та зазначено, що особа, яка вважає себе членом сім`ї, повинна довести: а) факт проживання; б) наявність у такої особи із іншою особою спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Відповідно висновків наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16-ц, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Вказані висновки містяться у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області (вул. Гоголя 6, м. Ніжин Чернігівської обл., 16600, ) у призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області (вул. Гоголя 6, м. Ніжин Чернігівської обл., 16600, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) з січня 2021 року.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області, вул.Гоголя, 6,м.Ніжин,Чернігівська область,16600, .

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 29 червня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць