Справа № 300/1481/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1481/20 пров. № А/857/4461/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року (головуючий суддя Микитин Н.М., м. Івано-Франківськ, повний текст складено 04.01.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Івано-Франківської обласної прокуратури, керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора (відповідач 1), Івано-Франківської обласної прокуратури (відповідач 2), керівника Івано-Франківської обласної прокуратури (відповідач 3) в якому просив, з урахуванням уточнень (а.с.101-105 т. 3):

визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №304 від 10.04.2020 Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ прокурора Івано-Франківської області № 288к від 28.04.2020, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру з 04 травня 2020 року;

поновити ОСОБА_1 в Івано-Франківської обласній прокуратурі () на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області з 04 травня 2020 року;

стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури середній заробіток ОСОБА_1 за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 05.05.2020 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року по справі № 300/1481/20. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №304 від 10.04.2020 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки». Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Івано-Франківської області №288к від 28.04.2020, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», з 04 травня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області () з 04 травня 2020 року. Стягнуто з Івано-Франківської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 05 травня 2020 року по 20 квітня 2021 року в сумі 341576 (триста сорок одну тисячу п`ятсот сімдесят шість) грн 52 коп. Постанову в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць. Стягнуто з бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора (ЄДРПОУ 0034051) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення в якій просив вирішити питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Згідно ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням вище зазначеного та положень ч.4 ст. 229 КАС України згідно якої у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи поданої заяви суд апеляційної інстанції вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.

У поданій заяві позивач вказує, що підставою для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом при ухваленні постанови питання про розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (далі Закон № 3674-VI).

Згідно вимог ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», апеляційний суд у постанові від 13 квітня 2021 року дійшов висновку про відсутність понесених ним судових витрат, які б підлягали розподілу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 21 квітня 2021 року у справі №818/1551/17, який є обов`язковим для врахування судами в силу вимог статті 242 КАС України.

Разом з тим, сплачений позивачем судовий збір є помилковим, а тому він не позбавлений можливості поставити питання про його повернення.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для постановлення додаткового судового рішення не має.

Згідно ч.4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 248, ст. 252, ст. 310, ст. 321, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення у справі № 300/1481/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач М. А. Пліш
судді В. В. Ніколін
О. М. Гінда