Справа № 120/7781/20-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

22 червня 2021 р. Справа № 120/7781/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши письмово в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку. У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправними дії Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно.

- виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяці, останнього збільшення тарифної ставки (окладу) ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». також, виключено із списку особового складу Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку, та знято з усіх видів забезпечення. На виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Вінницьким зональним відділом з Позивачем було проведено розрахунок по грошовому забезпеченню. З метою з`ясування факту проведення індексації його грошового забезпечення, Позивач звернувся до Вінницького зонального відділу із запитом, в якою просив виплатити індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по день виключення зі списків особового складу, у випадку її не нарахування та невиплати. Однак, 02.12.2020 року отримав відповідь за вихідним №3780/фес №26.10.2020, у якій Вінницький зональний відділ Військової служби правопорядку не надав інформації щодо виплати індексації у вказаний період та зазначив, що інформація щодо виплати індексації Позивачу у період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року відсутня.

Обґрунтовуючи протиправність не нарахування та не виплати індексації позивач зазначив, що відповідно до законодавства, індексація доходів громадян, в тому числі грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою частиною заробітку та підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Проте, на момент звільнення з військової служби, відповідач протиправно не провів нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 2016 по 2018 та не зробив це у позасудовому порядку. Тому за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 17.12.2020 року відкрито провадження у адміністративний справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, та не повідомив суд про причини його неподання. Ухвалу про відкриття провадження від 17.12.2020 року, отримав 30.12.2020 року. Відтак, процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву закінчився, а тому суд ухвалює рішення у справі за наявними доказами у відповідності до положень ч.6 ст.162 КАС України.

Ухвалою від 17.12.2020 року, витребувано у Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку та Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, необхідні для повного, всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи докази, а саме: інформацію щодо виплати індексації ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 28.02.2018 року включно.

Але лише 14.05.2021 року надійшла зазначена інформація.

Відповідно до наказу Голови Вінницького окружного адміністративного суду №068-в/к від 14.05.2021 року в період з 28.05.2021 року по 11.06.2021 року Головуючий суддя Крапівницька Н.Л. перебувала у відпустці. З 12.06.2021 року по 13.06.2021 року відповідно до чинного законодавства України передбачено вихідні дні.

Також, відповідно до наказу Голови Вінницького окружного адміністративного суду №069-в/к від 14.05.2021 року в період з 14.06.2021 року по 18.06.2021 року Головуючий суддя Крапівницька Н.Л. перебувала у щорічній відпустці. З 19.06.2021 року по 21.06.2021 року відповідно до чинного законодавства України передбачено вихідні дні. Відтак, розгляд справи здійснюється 22.06.2021 року.

Дослідивши наявні у справі докази, та письмові аргументи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Наказом начальника Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку (по особовому складу) від 12.03.2018 року №9 - РС, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом начальника Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку (по стройовій частині) №57 від 20.03.2018 Позивача виключено із списку особового складу Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку, та знято з усіх видів забезпечення.

На виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Вінницьким зональним відділом з Позивачем було проведено розрахунок по грошовому забезпеченню. З метою з`ясування зазначеного факту, Позивач звернувся до Вінницького зонального відділу із запитом, в якою просив виплатити індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по день виключення зі списків особового складу, у випадку її не нарахування та невиплати.

02.12.2020 відповіддю за вихідним №3780/фес №26.10.2020 Вінницький зональний відділ Військової служби правопорядку не надав інформації щодо виплати індексації у вказаний період та зазначив, що інформація щодо виплати індексації Позивачу у період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року відсутня.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом для захисту своїх законних прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч.2, 3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Преамбулою Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно з ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Як передбачено ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, згідно зі ст.18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абз.8 п.4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відповідачем до суду не надано відповідних відомостей та розрахунків, зокрема коефіцієнту індексації, прожиткового мінімуму, доходу позивача. Хоча саме до повноважень відповідача відноситься розрахунок таких сум.

Як встановлено судом Наказом начальника Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку (по стройовій частині) №57 від 20.03.2018 Позивача виключено із списку особового складу Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку, та знято з усіх видів забезпечення, однак індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, йому не виплачено. Вказаний факт, також підтверджується розрахунком грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, суд вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно і порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період, розрахувавши її розмір відповідно до Інструкції №1078.

Щодо доводів позивача, які стосуються нарахування належної йому індексації із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) останнього збільшення тарифної ставки (окладу) ОСОБА_1 , то під час розгляду даної справи судом встановлено протиправність бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що саме в процесі виконання рішення суду відповідачем, в порядку встановленому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком №1078, буде визначено базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Таким чином, відповідачем, на теперішній час, не учинялось будь-яких дій по визначенню базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивача, тому відсутні підстави вважати, що має місце порушення прав позивача пов`язаних з визначенням базового місяця для проведення індексації.

Разом з тим, суд зазначає, що захисту підлягає лише вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.

Зважаючи на наведене, суд вважає необхідним зазначити, що вимога позивача про встановлення базового місяця з якого проводиться індексація грошового забезпечення є передчасною та задоволенню не підлягає.

Розрахунок індексації грошового забезпечення, в тому числі і визначення базового місяця для такого розрахунку, є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу та який виплачував йому грошове забезпечення. І саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у Постанові від 15.10.2020 року у справі №240/11882/19.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки позивач в силу п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст.139 КАС України, він стягненню зі сторін не підлягає.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно.

Виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач - Вінницький зональний відділ Військової служби правопорядку (21007, м. Вінниця, вул. Стрілецька, буд. 17, Код за ЄДРПОУ-24290095).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар