Справа № 640/1566/19
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 червня 2021 року №640/1566/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мамедової Ю.Т., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шафран Спайс" (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 30/39, кв. 88) до Київської міської митниці ДФС (місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Гавела Вацлава, 8-А) про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шафран Спайс", (далі - позивач), до Київської міської митниці ДФС, (далі - відповідач), про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про визначення коду товару від 13 грудня 2018 року №КТ-UA-2018, (далі - оскаржуване рішення).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначення до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення про визначення коду товару, оскільки технічні характеристики та властивості ввезеного на територію України товару (продути «Лукта-рома», які використовуються, як харчові ароматизатори) відповідають класифікаційним характеристикам визначеного митним органом коду УКТЗЕД було протиправно змінено митним органом на код УКТЗЕД без будь-яких посилань на конкретні норми права та класифікаційні ознаки, що призвело до протиправного збільшення розміру ввізного мита з 0% до 10%. Крім того, позивач зазначає, що той самий товар вже ввозився на митну територію України за кодом УКТЗЕД та був офіційно розмитнений.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки ним виконано всі необхідні митні формальності для прийняття рішення про визначення коду товару, при цьому враховано характеристики товару: зовнішній вигляд, призначення товару, порядок створення товару.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Шафран Спайс" та компанією «LUCTA SA» (Іспанія) укладено зовнішньоекономічний контракт від 01.07.2014 № 1/7, згідно умов якого продавець зобов`язується поставити товар (ароматизатори для харчової промисловості) відповідно з рахунками-фактурами (інвойсами).

10 грудня 2018 року для митного оформлення поставленого товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію UA/1000070/2019/240761 щодо митного оформлення товару «продукти «ЛУКТА-рома» торгівельної марки «LUCTA» призначені для використання в харчовій (м`ясній, рибній, молочній) промисловості в якості ароматизатору, що містять суміш ароматичних речовин, картопляний мальтодекстрин (7-11%), сіль, глютамат натрію, не містять етилового спирту, компонентів тваринного походження та натуральних спецій» загалом на 39 артикулів. Також, декларантом було присвоєно імпортованому товару код за УКТЗЕД , а саме харчові продукти, які не включені до інших угрупувань (ставка мита 0%).

Разом із митною декларацією від 10.12.2018 року UA/1000070/2019/240761 позивачем було надано наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 30.11.2018 року № FAC7521; рахунок-фактуру (інвойс) від 04.12.2018 року № FAC7541; автотранспортну накладну від 07.12.2018 року № 69201; автотранспортну накладну від 07.12.2018 року № 69787; декларацію про походження товару від 30.11.2018 року № FAC7521; декларацію про походження товару від 04.12.2018 року № FAC7541; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 30.03.2015 року № 162; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу від 01.07.2014 року; доповнення до контракту від 02.01.2018 року № 47; доповнення до контракту від 12.04.2018 року № 56; доповнення до контракту від 19.09.2018 року № 70; договір про надання митних послуг митного брокера від 08.02.2016 року № ІГЛ-3; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів від 08.12.2018 року № 3540984; специфікації.

За результатами розгляду митної декларації та поданих позивачем документів, на підставі положень Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності викладеної у додатку до Закону України від 19.09.2013 року № 584-VII «Про митний тариф України», пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року № 401, акту митного огляду від 11.12.2018 року №/2018/183524, специфікацій та рішення Всесвітньої митної адміністрації прийнятого на 60-й сесії №R1b відповідачем було винесено оскаржуване про визначення коду товару від 13 грудня 2018 року №КТ-UA-2018, відповідно до якого імпортований позивачем товар класифіковано за кодом УКТЗЕД , а саме як продукти для приготування соусів та готові соуси: смакові добавки та приправи змішані; порошок гірчиці та готова гірчиця (ставка мита 10% або 6.3%)

Позивач, вважаючи, що дії та рішення відповідача щодо визначення коду товару є протиправними, звернувся до суду з відповідним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду (частина друга статті 67 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Частиною другою статті 69 Митного кодексу України визначено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 Митного кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження органу доходів і зборів щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів).

Згідно з пунктом 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій.

Відповідно до пункту 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Пунктом 2 (b) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД встановлено, що класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

За правилом 3 (а) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (ргіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару.

Відповідно до правила З (b) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (ргіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Таким чином, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Згідно з Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі по тексту - Пояснення до УКТ ЗЕД), затвердженими наказом Державної фіскальної служби України 09.06.2015 №401, вбачається наступне.

Пояснення до товарної позиції 2103 Продукти для приготування соусiв і готовi соуси; смаковi добавки та приправи змішані; порошок гiрчицi та готова гiрчиця:

2103 10 00 00 - соус соєвий;

2103 20 00 00 - кетчуп та iншi томатнi соуси;

2103 30 - порошок гiрчицi та готова гiрчиця:

2103 30 10 00 - порошок гiрчицi;

2103 30 90 00 - готова гiрчиця;

2103 90 - iншi:

2103 90 10 00 - мангове чатні, рiдке;

2103 90 30 00 - настоянки гiркі ароматичнi з вмiстом 44,2 49,2 об.% спирту та 1,5 - 6 мас.% тирличу (генцiану), прянощiв i рiзних iнгредiєнтiв з вмiстом 4 - 10 % цукру, у посудинах мiсткiстю не бiльш як 0,5 л;

2103 90 90 00 - iншi (А) Продукти для приготування соусів і готові соуси; смакові добавки та приправи змішані.

До цієї товарної позиції включаються готові продукти, зазвичай з сильно вираженими властивостями прянощів, використовувані для ароматизації деяких страв (м`яса, риби, салатів і т.д.) і приготовлені з різних інгредієнтів (яєць, овочів, м`яса, плодів, борошна, крохмалю, олії, оцту, цукру, спецій, гірчиці, ароматизувальних речовин і т.д.). Соуси бувають зазвичай в рідкому вигляді, а готові продукти для приготування соусів мають вигляд порошку, до якого потрібно додати лише молоко, воду і т.д., щоб одержати соус.

Соуси зазвичай додають в їжу як під час приготування, так і при подачі на стіл. Соуси забезпечують смак або аромат, вологість і контрастують з їжею за консистенцією і кольором. Вони можуть також служити середовищем, в яке поміщують їжу, наприклад, курча під білим соусом. Рідкі приправи (соєвий соус, соус із стручкового перцю, рибний соус) використовуються як інгредієнти під час приготування їжі і як приправи за столом.

До цієї товарної позиції також включаються деякі продукти для приготування соусів на основі овочів або плодів, які являють собою рідини, емульсії чи суспензії та іноді містять видимі неозброєним оком шматочки овочів або плодів. Ці продукти для приготування соусів відрізняються від приготовлених або консервованих овочів або плодів групи 20 тим, що вони використовуються як соуси, тобто як приправа до їжі або в приготуванні деяких страв, але самі по собі не призначені для використання в якості страви.

Змішані смакові добавки та змішані приправи, що містять спеції, відрізняються від спецій та їхніх сумішей з товарних позицій 0904- 0910 тим, що вони містять одну чи більше ароматизувальних речовин або приправ, які не відносяться до групи 09, у таких пропорціях, що дана суміш більше не має основних властивостей спецій у тому значенні, яке розкривається в групі 09 (дивись Загальні положення до цієї групи).

Прикладами продуктів, що відносяться до цієї товарної позиції, є: майонез, заправки для салатів, Bearnaise, bolognaise (що складаються з рубленого м`яса, томатного пюре, спецій і т.д.), соєвий соус, грибний соус, вустерський соус (зазвичай приготовлений на основі густого соєвого соусу, настою спецій в оцті, з добавкою солі, цукру, карамельного колера та гірчиці), томатний кетчуп (продукт, приготовлений з томатного пюре, цукру, оцту, солі та спецій) та інші томатні соуси, селерова сіль (суміш кухонної солі з дрібно меленим насінням селери), деякі суміші прянощів для приготування ковбаси та продукти групи 22 (крім продуктів товарної позиції 2209), приготовлені для кулінарних цілей і тим самим непридатні для вживання як напої (наприклад, кулінарні вина та кулінарний коньяк (Cognac).

Крім згаданих вище продуктів, що відносяться до груп 09 і 20, до цієї товарної позиції не включаються:

(а) екстракти і соки з м`яса, риби та ракоподібних, молюсків чи інших водяних безхребетних (товарна позиція 1603);

(b) супи і бульйони готові та заготовки для їхнього приготування (товарна позиція 2104);

(c) гідролізати білка, що складаються переважно з суміші амінокислот і хлориду натрію, використовувані як добавки до готових харчових продуктів (товарна позиція 2106);

(d) автолізовані дріжджі (товарна позиція 2106).

Пояснення до товарної позиції 2106 Харчовi продукти, в іншому місці не зазначені:

2106 10 - білкові концентрати та текстуровані білкові речовини:

2106 10 20 00 - без вмісту молочних жирів, цукрози, ізоглюкози, глюкози, крохмалю або з вмістом менш як 1,5 мас.% молочних жирів, менш як 5 мас.% цукрози чи ізоглюкози, менш як 5 мас.% глюкози або крохмалю;

2106 10 80 00 - інші;

2106 90 - інші:

2106 90 20 00 - складені спиртні продукти, крім продуктів, виготовлених на основі ароматичних речовин, що використовуються у виробництві напоїв; сиропи цукрові, ароматизовані або з доданням барвників;

2106 90 30 00 - сироп з ізоглюкози; - інші;

2106 90 51 00 - сироп з лактози;

2106 90 55 00 - сироп з глюкози або з мальтодекстрину;

2106 90 59 00 - інші; інші;

2106 90 92 00 - без вмісту молочних жирів, цукрози, ізоглюкози, глюкози, крохмалю або з вмістом менш як 1,5 мас.% молочних жирів, менш як 5 мас.% цукрози чи ізоглюкози, менш як 5 мас.% глюкози або крохмалю;

2106 90 98 - інші:

2106 90 98 60 - суміші (основи) для виготовлення фруктового морозива з вмістом концентрованого фруктового соку або безалкогольного напою, з вмістом цукру не більш як 30 мас.% та без вмісту молочних жирів;

2106 90 98 91 - сири плавлені;

2106 90 98 90 - інші.

За умови, що зазначені продукти не включаються до жодної іншої товарної позиції УКТ ЗЕД, до цієї товарної позиції входять:

(А) Продукти, використовувані або безпосередньо, або після оброблення (наприклад, відварювання, розчинення чи кип`ятіння у воді, молоці і т.д.) для вживання в їжу.

(B) Продукти, які повністю чи частково складаються з харчових продуктів, використовуваних для приготування напоїв, або харчових продуктів, готових для вживання в їжу. До цієї товарної позиції включаються готові продукти, що складаються з суміші хімічних препаратів (органічних кислот, солей кальцію і т.д.) з харчовими продуктами (борошном, цукром, сухим молоком і т.д.) для додання в готові продукти або як інгредієнти, або для поліпшення деяких їхніх властивостей (зовнішнього вигляду, збережуваності і т.д.) (дивись Загальні положення до групи 38).

Так, на обґрунтування правильності зазначення коду товару позивачем до митної декларації та до матеріалів справи додано висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міністерства доходів і зборів від 30.03.2015 року № 162, щодо аналогічної партії товару, відповідно до якого встановлено, що зразки відібрані для експертизи відповідно до якого товар, що поставляється не містить ознак продукту для приготування соусів або готовим соусом; смаковою добавки та приправою змішаною, оскільки не містить у собі прянощів, не є порошком гірчиці чи готовою гірчицею.

З огляду на викладене, суд зазначає, що класифікація товарів для цілей митного оформлення відбувається згідно з УКТ ЗЕД, яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ГС) та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (КН ЄС). Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428, відповідно до пункту 2 якого УКТ ЗЕД, є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.

За змістом правила 3 (а) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Митного тарифу України, у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Таким чином, класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію, а орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16.10.2018 у справі №826/6438/15 (№К/9901/13495/18) та від 27.11.2018 у справі №815/5274/17 (№К/9901/64178/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

Оскільки митним органом не виявлено порушення правил класифікації з боку декларанта, а лише здійснено припущення щодо віднесення задекларованого товару до товарної позиції 2103, то в силу вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД перевага повинна надаватися саме товарній позиції 2106.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що під час попередніх митних оформлень імпорту аналогічного товару, він класифікувався за кодом , що було прийнято митним органом та не спростовано відповідачем під час розгляду даної справи.

За таких умов, суд дійшов до переконання про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача про визначення коду товару від 13 грудня 2018 року №КТ-UA-2018.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких підлягають відшкодуванню або оплаті витрати позивача - не суб`єкта владних повноважень лише при задоволенні адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 54979 від 27.01.2019 року, що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС підлягає сплачений позивачем судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тмавто» Товариства з обмеженою відповідальністю "Шафран Спайс" (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 30/39, кв. 88) задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Київської міської митниці ДФС (03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 8-А) про визначення коду товару від 13 грудня 2018 року №КТ-UA-2018.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тмавто» Товариства з обмеженою відповідальністю "Шафран Спайс" (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 30/39, кв. 88, ) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС (03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 8-А, ) судовий збір у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова