Справа № 679/714/21
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/17/2021
Справа № 679/714/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Плазій Н.В.,

номер справи 679/714/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейський СДПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капрал поліції Лялих І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського СДПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капрала поліції Лялих Івана Петровича про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського СДПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капрала поліції Лялих І.П. про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в м. Острог серії БАБ №891760 від 22 травня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що він 22 травня 2021 року о 00 годин 02 хвилини в м. Острог по вул. Князя Острозького, керував транспортним засобом марки «РEUGEOT», номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Позивач вважає, що застосоване до нього постановою інспектора поліції стягнення у вигляді штрафу у 850 грн. є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності, згідно ст. 9 КУпАП.

ОСОБА_1 мотивує свою невинуватість тим, що 22 травня 2021 року увечері він будучи за кермом свого автомобіля, прямував до м. Нетішин. Перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку.

Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення його, як водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху він не міг знати про можливу несправність. На переконання позивача, під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати, чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу.

Позивач зауважує, що відповідно до ПДР України, при виникненні будь-яких несправностей на шляху слідування, водій повинен застосувати заходи до їх усунення, а у випадку, коли рух своїм ходом не можливий чи неможливо забезпечити безпеку дорожнього руху - транспортний засіб може бути відбуксировано до місця ремонту чи стоянки. Відсутність освітлення номерного знака не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і не загрожує безпеці дорожнього руху.

Після того, як близько 00 годин він зупинив автомобіль на вимогу поліції на вул. Князя Острозьких і дізнався від інспектора про непрацююче освітлення заднього номерного знаку, яке він припускає вийшло з ладу саме у дорозі через низьку якість дорожнього покриття, враховуючи неможливість його (освітлення номеру) негайно відремонтувати безпосередньо у м. Острог через пізній час, він мав законний намір продовжити рух до місця стоянки у м. Нетішин, застосувавши всі необхідні заходи безпеки, однак, не дивлячись на всі його спроби пояснити вищевказані обставини, інспектор поліції проігнорував очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме його основних складових умислу чи необережності та, на переконання позивача, всупереч ст. 9 КУпАП склав оскаржену постанову.

Зважаючи на зазначене. позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає себе невинним, постанову серія БАБ №891760 від 22 травня 2021 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально чи процесуального права.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП і таким чином, на його думку, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

04 червня 2021 року позивач звернувся до суду з заявою про заміну відповідача.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 червня 2021 року залучено другого відповідача - Головне управління Національної поліції в Рівненській області.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

Позивач в судове засідання будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення не з`явився. Подав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, в ній же вказав, що свої позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що у позові слід відмовити зважаючи на таке.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №891760 від 22 травня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (арк. спр. 4).

ОСОБА_1 вказуючи на протиправність дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В той же час, частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено що, ОСОБА_1 22 травня 2021 року о 00 годин 02 хвилини в м. Острог по вул. Князя Острозького, керував транспортним засобом марки «РEUGEOT», номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п.п 2.9. «в» ПДР України.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно п. 2.9. «в» водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

В обґрунтування незгоди з оскаржуваною постановою позивач посилається на те, що конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху та про вказану несправність він не знав, а після його зупинки працівниками поліції він не міг усунути несправність на місці, зважаючи на пізню пору доби, і був переконаний в тому, що з такою несправністю автомобіля він міг рухатись далі. Окрім того, позивач вказує, що в даному випадку в нього відсутня вина, як суб`єктивна сторона складу інкримінованого адміністративного правопорушення, у формі умислу чи необережності, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що вина у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 6 ст. 121 КУпАП, може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності, а адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП накладається, серед іншого, саме за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Те, що позивач після його зупинки працівниками поліції не знав про несправність автомобіля, через яку номерний знак був неосвітленим, не свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази та враховуючи визнання позивачем певних обставин, суд вважає встановленим той факт, що останній дійсно порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України.

Суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що відсутність освітлення номерного знака не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і не загрожує безпеці дорожнього руху.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ПДР України передбачено, що у разі якщо неосвітлений номерний знак у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, то це є підставою для тимчасового затримання автомобіля.

Окрім того, суд зауважує, що п. 31.5 ПДР України передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Разом з тим, така несправність, як неосвітлений номерний знак не входить у перелік несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР України.

Водночас, як зазначалось вище, п. 2.9. «в» передбачено, зокрема, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби.

Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям поліцейського і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не було встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії поліцейського СДПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капрала поліції Лялих І.П. щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 22 травня 2021 року є законною та не підлягає скасуванню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського СДПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капрала поліції Лялих Івана Петровича про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було врученоу день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 .

Відповідачі:

Головне управління Національної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: 33000, м. Рівне, вул. Миколи Хвильового, 2, ;

поліцейський СДПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капрал поліції Лялих Іван Петрович, місцезнаходження: 35800, Рівненська область, м. Острог, просп. Незалежності, 89.

Повне рішення суду складено 30 червня 2021 року.

Суддя О.М. Гавриленко