Справа № 140/3377/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/3377/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.03.2021 № про застосування фінансових санкцій в сумі 7137,50 грн. - в частині накладення фінансових санкцій в сумі 7105,00 грн.; №5 про застосування фінансових санкцій в сумі 17000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки винесені на підставі акта перевірки №1016/03-20-07-05/ НОМЕР_1 від 04.02.2021, а не на підставі акту перевірки від 04.02.2021 №000840. Крім того, позивач вважає, що перевірку проведено з порушенням закону, оскільки в наказі не вказано, що стало підставою для проведення перевірки. Також, позивач як на підставу для скасування оскаржуваних рішень посилається на те, що штрафні санкції за Законом №481/95 застосовуються на підставі рішення про застосування фінансових санкцій, а не у формі повідомлення-рішення. Щодо вимоги про маркування, позивач зазначає, що вони можуть висуватись лише виробникам продукції, а не роздрібним продавцям. У свою чергу, щодо податкового повідомлення-рішення від 02.03.2021 № про застосування фінансових санкцій в сумі 7137,50 грн., позивач вказує, що всі без виключення сигарети були запрограмовані у відповідності до чинного законодавства із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД. Зазначене підтверджується скріншотом кодування, надісланим 28.07.20 на електронну пошту ФОП ОСОБА_2 . Проте, вірогідно стався збій в програмному забезпеченні. Щодо відсутності накладних на сигарети, позивач вказує, що накладні були в наявності, однак були забрані з кіоску напередодні для формування річної звітності.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки за результатами проведеної перевірки, встановлено порушення позивачем наступних вимог: розрахункова операція, а саме придбання пачки цигарок Parliament Silver Super Slims на суму 65 грн. проведена без застосування РРО, без роздрукування та без видачі покупцеві відповідних розрахункових документів; при придбанні цигарок Winston super slims за ціною 56 грн., розрахункова операція проведена через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД; під час перевірки не надано прихідні документи на тютюнові вироби на загальну суму 1002,50 грн., чим порушено встановлений законодавством порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації; не забезпечено можливість проведення розрахунків за продані товари в безготівковій формі використанням електронного платіжного засобу/платіжного терміналу; не надано наказ/трудовий договір та повідомлення про прийняття працівника на роботу, яке надається за місцем реєстрації ФОП. Розрахункова операція проведена продавцем ОСОБА_3 на якого не пред`явлено документів, які засвідчують трудові відносини з ФОП ОСОБА_1 .

У свою чергу, щодо тверджень позивача про невідповідність суми у чекові вартості придбання сигарет у акті, представник відповідача зазначає, що у акті фактичної перевірки інспектором допущено описку, написавши 57 грн., замість 56 грн. підставою вважати про те, що мова йдеться про одну й ту ж саму операцію є зазначення реквізиту чека №1860010.

Щодо твердження про відсутність підстав для проведення перевірки, то представник відповідача вказує, що підставою для прийняття наказу на проведення фактичної перевірки, стало доручення Державної податкової служби України від 24.06.2020. З наведених підстав, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд даної справи за участі представника ГУ ДПС у Волинській області.

У поясненнях від 04.06.2021 позивач вважає, що перевірку проведено з порушенням закону, без наявності підстав для її проведення.

У поясненнях від 25.06.2021 позивач вказала, що відповідач взагалі не спростував безпідставність проведення фактичної перевірки. Крім того, надані ним копії свідчать про порушення обігу підакцизних товарів виробником - Львівською тютюновою фабрикою, Вінниківською тютюновою фабрикою, оптовими продавцями та іншими юридичними особами, наведеними у інформаційній довідці, а ніяк не позивачем.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпунктів 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 80.8 статті 80, підпункту 52-2 пункту 52 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення розрахункових та касових операцій, оформлення роботодавцем трудових відносин з працівниками (найманими особами), наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів було видано наказ від 22.01.2021 №281 «Про проведення фактичної перевірки» ОСОБА_1 , назва господарської одиниці: кіоск № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог ПК України, Кодексу законів про працю України, законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222-VІІІ, «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-ІІІ, постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 29.12.2017 №148, з терміном проведення 10 днів, починаючи з 26.01.2021. Період діяльності, що перевіряється, визначений статтею 102 ПК України.

За наслідками проведення перевірки складено акт від 04.02.2021 №000840, яким встановлено порушення: вимог пункту 1, 2, 11, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР); статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР); частини третьої статті 24 частини першої статті 21 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148; інші: постанова Кабінету Міністрів України «Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів» №878, постанова Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015.

Зокрема, в додатковій інформації про факти, встановлені в ході перевірки вказано: 1) розрахункова операція зазначена в пункті 2.2.12 акту перевірки на загальну суму 65,00 грн. проведена без застосування РРО, без роздрукування та надання покупцю відповідного розрахункового документа; 2) в ході перевірки було придбано сигарети Winston Super Slims 20 шт. за ціною 57,00 грн. дана розрахункова операція була проведена через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, чек №1860010 від 04.02.2021; 3) прихідні документи на тютюнові вироби наведені в додатку №1 до акту перевірки на загальну суму 1002,50 грн. під час перевірки не надано, чим порушено встановлений законодавством порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації; 4) станом на 04.02.2021 проведено інвентаризацію наявних тютюнових виробів, які знаходяться в магазині, складено реєстр марок акцизного податку, якими марковані вказані тютюнові вироби (наведені в додатку №2 до акту перевірки). Крім того, вказано, що ГУ ДПС у Волинській області будуть вжиті заходи щодо визначення виду тютюнових виробів, на які отримувались виробником марки акцизного податку, шляхом надсилання відповідних запитів. Висновки щодо заходів вказаних в пункті 4 будуть зроблені після отримання інформації. 5) Суб`єктом господарювання не забезпечено можливість держателем електронних платіжних засобів проведення розрахунків за продані товари в безготівковій формі з використання електронного платіжного засобу; 6) для перевірки не надано наказ (трудовий договір та повідомлення про прийняття працівника на роботу, яке подається за місцем реєстрації ФОП). Розрахункова операція проведена продавцем ОСОБА_3 на якого не пред`явлено документів, які засвідчують трудові відносини з ФОП ОСОБА_1 .

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 02.03.2021 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 7137,50 грн. та №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000,00 грн.

Не погодившись з такими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як передбачено підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

Як встановлено судом, в основу проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 податковим органом покладено підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Зазначеними пунктами передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Отже, передумовою проведення фактичної перевірки, з підстав передбачених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для призначення фактичної перевірки позивача слугував лист (інформація) Державної податкової служби України від 24.06.2020 №10183/7/99-00-07-05-02-07 щодо суб`єктів господарювання, які здійснюють продаж підакцизних товарів та мають ризики у веденні господарської діяльності, зокрема, перелік місць торгівлі тютюновими виробами, де нарахування акцизного податку з роздрібного продажу менше 600 грн. за місяць (продано товару менше 1200 грн. за місяць, або менше одного блока сигарет в день) згідно з Додатком 4, в переліку якого зазначено ОСОБА_1 .

Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що отримання в установленому законодавством порядку інформації від державного органу, яка свідчить про можливі (імовірні) порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи, має наслідком ініціювання цим органом фактичної перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2019 року у справі №804/4143/18.

Таким чином, оскільки наказ від 22.01.2021 №281 «Про проведення фактичної перевірки» було видано з метою перевірки фактів, викладених в листі Державної податкової служби України від 24.06.2020 №10183/7/99-00-07-05-02-07 щодо суб`єктів господарювання, які здійснюють продаж підакцизних товарів та мають ризики у веденні господарської діяльності, зокрема, перелік місць торгівлі тютюновими виробами, де нарахування акцизного податку з роздрібного продажу менше 600 грн. за місяць (продано товару менше 1200 грн. за місяць, або менше одного блока сигарет в день), в переліку яких зазначено ОСОБА_1 , а тому, на думку суду, в межах розгляду даної справи відповідачем доведено наявність підстав для проведення такої перевірки.

З приводу посилання у наказі від 22.01.2021 №281 «Про проведення фактичної перевірки» ОСОБА_1 на підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України без зазначення джерела отримання інформації про порушення позивачем вимог законодавства, суд вважає, що такі недоліки наказу не є безумовною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами такої перевірки. Зазначені недоліки наказу від 22.01.2021 №281, на думку суду, є формальними і не можуть слугувати достатніми підставами для висновку про протиправність такої перевірки. При цьому, посадовими особами позивача здійснено допуск працівників контролюючого органу до проведення перевірки та не оскаржено наказ на її проведення, у зв`язку з чим не порушено право позивача на належний захист своїх прав та інтересів під час проведення перевірки.

Щодо виявлених під час перевірки порушень законодавства суд зазначає наступне.

Як вбачається з розрахунку штрафної (фінансової) санкції (штрафу) до акту перевірки №000840 від 04.02.2021, до позивача застосовано штрафну санкцію у сумі 17000,00 грн., за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

За приписами статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно із частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до пункту 226.1 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно з пунктом 226.2 статті 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пунктом 226.8 статті 226 ПК України встановлено, що кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

На марку акцизного податку на сигарети, цигарки та сигарили додатково наноситься кількість штук у пачці (упаковці).

Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ - «тютюн імпортний», ТВ - «тютюн вітчизняний») у кількісному виразі.

Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, відповідно до пункту 20 якого маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 ПК України.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу, саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. При цьому, згідно із наведеними вище положеннями законодавства немаркованими вважаються тютюнові вироби, за які не було сплачено або було сплачено не в належному розмірі акцизний податок, або кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку.

Метою застосування вищевказаного штрафу є відповідальність за ухилення від сплати акцизного податку. Разом з тим, суд звертає увагу, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Волинській області застосувало до позивача фінансові санкції на підставі абзацу 19 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР за зберігання та реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

У свою чергу, суд звертає увагу, що висновок про допущені позивачем порушення ГУ ДПС у Волинській області зробило виключно на підставі податкової інформації, отриманої від ГУ ДПС у Львівській області.

Так, на запит відповідача про надання інформації, на який вид продукції (вказати кількість сигарил в пачці) були видані марки акцизного податку, описані при проведенні фактичних перевірок позивача, відповідно до коду товару згідно з УКТЗЕД, опис товару згідно з УКТЗЕД, а також вказати суму акцизного податку, сплачену виробником, за вказані марки акцизного податку в розрізі кожної марки акцизного податку окремо, ГУ ДПС у Львівській області листом від 12.02.2021 повідомило, що запитувані марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів ТВ інші видавалися для маркування сигар, включаючи сигари з відрізними кінцями, сигарил (тонкі сигари) та сигарет, цигарок з тютюном або його замінниками: сигар, включаючи сигари з відрізними кінцями та сигарил (тонкі сигари), з вмістом тютюну, код УКТЗЕД кількість штук в пачці 2 сигарили. Вказано, що інформацію про сплату акцизного податку можна отримати по місцю обліку суб`єкта господарювання від Офісу великих платників податків ДПС. На думку відповідача, вказаної інформації було достатньо для накладення на позивача фінансових санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Натомість, відповідачем не надано жодних доказів щодо встановлення факту сплати виробником вказаних тютюнових виробів акцизного податку, що могло бути підтверджено Офісом великих платників податків ДПС. Відтак, отримана відповідачем при проведенні фактичної перевірки податкова інформація сама по собі не могла бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності.

Більше того, контролюючим органом ні під час проведення перевірок, ні під час розгляду справи в суді не обґрунтовано, в чому полягало допущене позивачем порушення з чіткою вказівкою на виявлені тютюнові вироби із зазначенням кількості штук в пачці, а також на невідповідність кількості штук у пачці нанесеній інформації на марці акцизного податку на сигарили. Крім того, суд звертає увагу, що представником відповідача у відзиві на позовну заяву, серед встановлених актом перевірки порушень, дане порушення не вказано, як і не обґрунтовано підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 02.03.2021 №.

З огляду на проаналізовані законодавчі норми та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що визначальною умовою в спірних правовідносинах для встановлення порушення суб`єктом господарювання абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» є не інформація ГУ ДПС у Львівській області про те на яку тютюнову продукцію проводилось замовлення марок акцизного податку платником акцизного податку, а відомості щодо фактичного використання таких марок акцизного податку відповідним платником акцизного податку та відповідність сум акцизного податку фактично сплаченого відповідним його платником до відомостей вказаних у відповідному звіті із використання марок акцизного податку та зареєстрованої відповідної декларації із сплати акцизного податку.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закон №481/95-ВР, що вказує на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області.

При цьому, суд не бере до уваги листи відповідача, додані до додаткових пояснень відповідача від 17.06.2021, оскільки дані листи не підтверджують факту вчинення саме позивачем вищевказаного порушення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає що ГУ ДПС у Волинській області було протиправно застосовано до позивача штраф у сумі 17000,00 грн. та винесено податкове повідомлення-рішення від 02.03.2021 №, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Крім того, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідно до частини четвертої статті 17 Закону №481/95 штрафні санкції за цим Законом застосовуються на підставі рішення про застосування фінансових санкцій, а не у формі повідомлення-рішення, оскільки відповідно до пунктів 111.1, 111.2 статті 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (пункт 111.3 статті 111 ПК України).

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом, зокрема, відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Відтак, застосування контролюючим органом штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється, здійснюється шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 02.03.2021 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 7137,50 грн. за:

проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання у сумі 32,50 грн.;

проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості у сумі 5100,00 грн.;

порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у сумі 2005,00 грн., суд зазначає наступне.

Зважаючи на те, що у поданій позовній заяві позивач не заперечує самого факту вчинення порушення щодо не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та позовна заява не містить інших обґрунтувань позовних вимог у цій частині, суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 02.03.2021 № в частині застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 32,50 грн.

Стосовно порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКЗЕД, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Пунктом 7 статі 17 Закону №265/95-ВР визначено, у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовуються фінансові санкції у таких розмірах - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи вищезазначені норми, суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 5100,00 грн. згідно із податковим повідомленням-рішенням від 02.03.2021 № за порушення у вигляді не забезпечення проведення розрахункових операцій через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), оскільки таке порушення не заперечується позивачем та підтверджується наявним у справі фіскальним чеком, з якого вбачається продаж тютюнових виробів через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного з підакцизних товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

При цьому, доводи позивача про збій в програмі суд не бере до уваги, оскільки дана обставина є лише припущенням позивача не підтвердженим належними доказами.

Суд відхиляє доводи позивача відносно того, що у касовому чеку зазначена сума акцизного податку, оскільки пунктом 11 статті 13 Закону №265/95-ВР чітко передбачено, що режим попереднього програмування найменування товарів (послуг) передбачає зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, а тому відсутність будь-яких зазначених даних, на думку суду, свідчить про порушення вказаної статті Закону.

При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що чек №186010 від 04.02.2021 не може слугувати доказом порушення, так як в акті перевірки вказано придбання сигарет за ціною 57 грн., а в чеку 56 грн., оскільки як було встановлено судом інспектором було допущено описку в акті перевірки шляхом написання ціни 57 грн., а не 56 грн. У свою чергу, суд звертає увагу, що в акті перевірки зазначено номер чеку (1860010), який збігається з чеком долученим до матеріалів перевірки, а тому у суду відсутні підстави вважати, що у даному випадку мова йде про різні операції.

Стосовно порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів за місце їх реалізації, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Аналогічні норми щодо не поширення на платників єдиного податку, які не зареєстровані платниками податку на додану вартість вимог щодо ведення обліку товарних запасів містить і стаття 20 Закону №265/95-ВР.

Таким чином, обов`язок ведення обліку товарних запасів не може бути покладений на фізичних осіб-підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування.

Як установлено судом, ОСОБА_1 з 03.06.1998 є платником єдиного податку, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не була зареєстрована платником податку на додану вартість, протилежного відповідачем не доведено.

З огляду на зазначене, відповідачем належними, достатніми та допустимими доказами не спростовано доводи адміністративного позову в цій частині позовних вимог та не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення від 02.03.2021 № в частині застосування до позивача штрафних санкцій за порушення ведення обліку товарних запасів в сумі 2005,00 грн, а тому у вказаній частині оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 02.03.2021 №5 та податкового повідомлення-рішення від 02.03.2021 №5 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2005,00 грн. У задоволені решти позовних вимог суд відмовляє.

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач за подання даного позову сплатила судовий збір в сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 0.0..1 від 30.03.2021 (а.с.6).

Враховуючи, що вказані позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 715,87 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.03.2021 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.03.2021 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2005,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 715,87 грн. (сімсот п`ятнадцять грн. 87 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко