Справа № 420/14956/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Грачук В.С.

За участю сторін:

Представника позивача: Соломон Т.С.

Представника відповідача: Кришкевича Д.О., Барського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №ОД1214/1577/АВ/П/ТД-ФС від 17.12.2020 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що Головне управління Держпраці в Одеській області не мало правових підстав для проведення інспекційного відвідування. Також фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначає, що інспекційне відвідування відбулось за її відсутності та за відсутності уповноваженої нею особи. При цьому вона не уповноважувала працівника А.Кліновську бути її представником з питань здійснення її підприємницької діяльності.

Також позивач зазначила, що інспектор праці в акті інспекційного відвідування та у приписі посилається на Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ №295 від 26.04.2017 року, яку постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі №826/8917/17 визнано нечинною, а отже не може бути правовою підставою для прийняття суб`єктами владним повноважень рішень або вчинення дій.

Ухвалою суду від 29.12.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року подальший розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

01.04.2021 року та 24.05.2021 року у справі були проведені підготовчі судові засідання в межах підготовчого провадження у справі, в яких учасники справи надали пояснення, відзив на адміністративний позов (а.с. 63-70), відповідь на відзив (а.с. 122-125), заперечення (а.с.134-137) та додаткові письмові докази (а.с. 71-113).

Ухвалою суду від 24.05.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 24.06.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові, та просила їх задовольнити.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог позивача заперечували з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с. 63-70) та зазначили, що посадові особи Головного управління Держпраці в Одеській області під час проведення інспекційного відвідування діяли виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України, міжнародними договорами, та з дотриманням вимог спеціального Порядку №823. При цьому під час здійснення такого інспекційного відвідування відповідачем за адресою ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 було виявлено осіб, які виконувались свої посадові обов`язки без оформлення із зазначеними особами трудових відносин. При цьому відповідно до пояснень ФОП ОСОБА_1 від 11.11.2020 року такі особи на момент здійснення перевірки (06.11.2020 року) проходили у неї одноденне ознайомче стажування з подальшим працевлаштуванням (за згодою сторін).

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.03.2018 року №0140969.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; обслуговування напоями.

Так 29.10.2020 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області на підставі виконання протокольного доручення Кабінету Міністрів України від 19.08.2020 року та окремого доручення т.в.о Голови Держпраці щодо забезпечення контролю за оформленням трудових відносин №Д-330/1/3.1-20 від 25.08.2020 року, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» була проведена інформаційно-роз`яснювальна робота за адресою ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1.

За результатами здійснення такої роботи відповідачем відповідно до п. 28 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю було складено Картку відвідування суб`єкта господарювання (а.с. 73), у якій зазначено, що у закладі кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 працюють 8 осіб (1 зміна).

Разом з тим, відповідно до інформації, наданої Пенсійним фондом України щодо поточного списку працівників у ФОП ОСОБА_1 . Головним управління Держпраці в Одеській області встановлено, що у позивача оформлені трудові відносини з 7 працівниками, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Відповідно до повідомлення про початок роботи за період з 01.10.2020 року у ФОП ОСОБА_1 з 03.11.2020 року починають працювати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 72).

На підставі вищевикладеного, головним державним інспектором відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області Барським В. було складено на ім`я т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області Байдюка С. службову записку з пропозицією прийняти рішення про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (а.с. 74-75).

З огляду на вищезазначене, 04.11.2020 року Головним управління Держпраці в Одеській області, керуючись вимогами Конвенції Міжнародної організації праці №81, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 року №1985-ІV, Конвенції Міжнародної організації праці №129, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 №1986-ІV, ст. 259 Кодексу Законів про працю (далі КЗпП) України, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 21 серпня 2019 року №823, Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим Постановою КМУ від 11.02.2015 року №96, Положенням про Головне управління Держпраці в Одеській області, яке затверджено наказом від 03.08.2018 року №84, на підставі пп. 3 п. 5 Порядку №823, а також службової записки головного інспектора Барського В. від 04.11.2020 року було видано наказ №2753 (а.с. 77).

Відповідно до зазначеного наказу встановлено головним державним інспекторам Барському В.О. , Міненкову В.С. та Соболь К.Є. в термін з 06.11.2020 року по 18.11.2020 року (включно), здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у закладі організації громадського харчування та організації дозвілля за адресою: АДРЕСА_1 з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань, які передбачені пп. 3.1, 3.9, 3.10 розділу 3 частини І Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 року №1338, зокрема, з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

04.11.2020 року Головним управління Держпраці в Одеській області на підставі наказу від 04.11.2020 року №2753 було видано направлення на здійснення інспекційного відвідування №15/01-29-2285 (а.с. 78).

Так, як вбачається з матеріалів адміністративного позову, направлення на здійснення інспекційного відвідування було вручено під особистий підпис працівнику ФОП ОСОБА_1 , який знаходився на робочому місці - старшому офіціанту ОСОБА_5 (а.с. 78).

У період з 06.11.2020 року по 18.11.2020 року на підставі вищезазначеного наказу від 04.11.2020 року №2753 та направлення на перевірку від 04.11.2020 року №15/01-29-2285 Головним управлінням Держпраці в Одеській було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого було складеного акт №ОД1214/1577/АВ від 18.11.2020 року (а.с. 81-87).

При цьому в описовій частині акту Розділу ІІ зазначено, що в ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 інспектори праці проходили з урахуванням вимог законодавства про охорону праці до службових, адміністративних приміщень позивача, в яких може використовується наймана праця, відповідно до підпункту 1 пункту 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Інспекторами праці під час здійснення інспектування (06.11.2020 року) були зафіксовані наступні особи, які виконували роботу в інтересах адміністрації закладу організації громадського харчування та організації дозвілля за адресою: АДРЕСА_1: ОСОБА_15 (особа 1) - повідомив, що працює на посаді кальянщика, зазначив, що не знає на кого працює; ОСОБА_16 (особа 2) - зазначила, що перебуває на посаді адміністратора; перебуває на заміні з 05 листопада; перебувала у службовому приміщенні закладу; ОСОБА_17 (особа 3) - повідомив що працює на посаді кальяйного майстра в закладі, на кого працює не знає; перебував у службовому приміщенні закладу; ОСОБА_18 (особа 4) - виконувала посадові обов`язки повара; ОСОБА_19 (особа 5) - повідомила, що працює на підприємця та знаходиться на посаді старшого офіціанта; ОСОБА_20 (особа 6) повідомила, що працює на посаді офіціанта у підприємця; пані ОСОБА_21 (особа 7) зазначила, що перебуває на стажуванні на посаді посудомийки у другу зміну.

Вищезазначеним особам, інспекторами праці, було запропоновано надати письмові пояснення, відповідно до підпункту 3 пункту 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, проте вони відмовились.

Також проведення інспекційного відвідування було зафіксовано засобами відеотехніки, та до акту №ОД1214/1577/АВ від 18.11.2020 року долучено DVD диск для лазерних систем зчитування (а.с. 119).

06.11.2020 року інспектором праці Барським В.О. позивачу було направлено вимогу про надання документів №ОД1214/1577/ПД (а.с. 79-80), в якій ФОП ОСОБА_1 зобов`язано у строк до 11 листопада 2020 року до 12 год. 00 хв. надати до огляду оригінали та завірені належним чином копії документів необхідних для проведення інспекційного відвідування, а саме:

- виписку з ЄДРПОУ та свідоцтво про державну реєстрацію;

- витяг з реєстру платників єдиного податку;

- копія паспорту громадянина України, ідентифікаційний код;

- документи, що стосуються оформлення працівників при прийнятті на роботу: трудові договори, заяви про прийом па роботу, накази про прийом на роботу, повідомлення до ГУ ДПС в Одеській області щодо прийому на роботу працівників, які працюють на момент здійснення інспекційного відвідування;

- особисті пояснення керівника або уповноваженої особи щодо осіб які були зафіксовані-інспекторами під час здійснення інспекційного відвідування із зазначенням суб`єктів господарювання, кому саме вони підпорядковуються та з ким саме вони взаємодіють, у який спосіб;

- у разі відсутності вище перелічених документів (або не ведення таких), надати особисті пояснення з цього приводу із зазначенням причин, обставин, які призвели до цього.

11.11.2020 року ФОП ОСОБА_1 було надано Головному управлінню Держпраці в Одеській області пояснення, у яких, зокрема, зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснюють свою діяльність дві фізичні особи-підприємця: ФОП ОСОБА_1 (бар) та ФОП ОСОБА_22 (кухня). Також позивачем зазначено, що на момент здійснення перевірки (06.11.2020 року) ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 проходили одноденне ознайомче стажування с подальшим працевлаштуванням (за згодою сторін) (а.с. 91-92).

При цьому як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та не заперечується учасниками справи, позивачем було надано відповідачу наступні документи (а.с. 93-99):

- виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних громадських формувань Підприємця ;

- копія паспорту та картки платника податків підприємця;

- трудові договори Підприємця із наступними працівниками:

1. ОСОБА_24 (трудовий договір від 10.11.2020 року №14, наказ від 10.11.2020 року №14, письмова заява від 10.11.2020 року, повідомлення про прийняття працівників на роботу від 11.11.2020 року );

2. ОСОБА_25 (трудовий договір від 10.11.2020 року №13, наказ від 10.11.2020 №13, письмова заява від 10.11.2020 року, повідомлення про прийняття працівників на роботу від 11.11.2020 року);

3. ОСОБА_26 (трудовий договір від 10.11.2020 року №12, наказ від 10.11.2020 року №12, письмова заява від 10.11.2020 року, повідомлення про прийняття працівників роботу від 10.11.2020 року);

4. ОСОБА_27 (трудовий договір від 01.11.2020 року №11, наказ від 01.11.2020 року №11, письмова заява від 01.11.2020 року, повідомлення про прийняття працівників на роботу від 01.11.2020 року);

5. ОСОБА_28 (трудовий договір від 23.07.2020 року №5, наказ від 23.07.2020 року №5, письмова заява від 23.07.2020 року, повідомлення про прийняття працівників на роботу від 23.07.2020 року);

6. ОСОБА_29 (трудовий договір від 23.07.2020 року №4, наказ від 23.07.2020 року, письмова, заява від 23.07.2020 року , повідомлення про прийняття працівників на роботу від 23.07.2020 року);

- виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань ФОП ОСОБА_30

- трудові договори та інші документи ФОП ОСОБА_30 із працівниками ОСОБА_31 та ОСОБА_32 .

На підставі вищезазначеного, відповідачем в акті №ОД1214/1577/АВ від 18.11.2020 року (а.с. 81-87) було встановлено, що обов`язки працівників закладу без укладання трудових договорів (з подальшим укладенням трудових договорів) в ході інспекційного відвідування виконували наступні особи: особа 2 - ОСОБА_16 (адміністратор); особа 3 - ОСОБА_33 (офіціант/кальяншик); особа 6 - ОСОБА_20 (офіціант). Особа 7 - пані ОСОБА_21 (посудомийка) була допущена до роботи без укладання трудового договору, та без подальшого оформлення трудового договору в ході інспекційного відвідування.

З огляду на вищезазначене відповідачем у Розділі 3 акті №ОД1214/1577/АВ від 18.11.2020 року встановлено порушення позивачем ч.1 статті 21 та ч.3 статті 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України №413, а саме допуск 4 осіб до роботи без оформлення трудових договорів.

Також на підставі вищевказаного акту інспекційного відвідування, Головним управлінням Держпраці в Одеській області було винесено припис про усунення виявлених порушень №ОД1214/1577/АВ/П від 19.11.2020 року (а.с. 88).

01.12.2020 року відповідачем поштовим відправленням було направлено ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №15/01-33-11741 від 30.11.2020 року, в якому відповідно до п.3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року №509 зазначено про одержання начальником Головного управління Держпраці в Одеській області акту інспекційного відвідування №ОД1214/1577/АВ від 18.11.2020 року для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю відповідно до ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, із зазначенням, що про результати розгляду справи про накладення штрафу позивача буде повідомлено у передбачені строки (а.с. 105-106).

Листом від 01.12.2020 року №155514/01-32 позивачем було надано додаткове пояснення відповідачу та зазначено, що особа 7 - пані ОСОБА_21 (посудомийка) знаходилась на території кухні закладу, де здійснює господарську діяльність інша фізична особа-підприємець (а.с. 111).

17.12.2020 року Головним управління Держпраці в Одеській області було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ОД1214/1577/АВ/П/ТД-ФС від 17.12.2020 року, відповідно до якої на ФОП ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 150 000, 00 грн. на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення (а.с.108-113).

Зазначена постанова була надіслана позивачу засобами поштового зв`язку 18.12.2020 року (а.с.107).

Не погодившись із зазначеною постановою позивач звернулась до суду з адміністративним позовом у справі №420/14956/20.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, дослідивши заяви по суті справи та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини трудові відносини всіх працівників в Україні врегульовані Кодексом законів про працю України.

Частиною 1 статті 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Головне Управління Держпраці у в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Тобто, закон визначає, що планові та позапланові заходи можуть здійснюватись у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

У свою чергу процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), визначено постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 року №823, якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Так відповідно до п. 2 Порядку №823 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, поміж іншого:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознаки порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин.

Згідно п. 9 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю).

Пунктом 10 Порядку №823 визначені права інспекторів праці, які за наявності службового посвідчення безперешкодно має право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці (пункти 16 та 17 Порядку №823).

Згідно пп. 6 п. 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Згідно п. 19 Порядку №823 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акту у паперовому: або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акту. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

З матеріалів справи та пояснень, наданих представниками відповідача в судових засіданнях, вбачається, що при проведенні відповідачем інформаційної та роз`яснювальної роботи та аналізу даних інформаційних баз ними було встановлено розбіжність між фактичними показниками кількості працівників та звітними показниками ФОП ОСОБА_1 .

Про зазначені обставини працівником Головного управління Держпраці в Одеській області була складена службова записка на ім`я начальника управління з проханням прийняти рішення щодо здійснення інспекційного відвідування позивача з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці, зокрема, з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с. 37-38).

На підставі зазначеної службової записки, т.в.о. начальником Головного управління Держпраці в Одеській області у відповідності пп. 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 було видано наказ №2753 від 04.11.2020 року про проведення з 06.11.2020 року по 18.11.2020 року (включно) інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності у закладі АДРЕСА_1 та видане направлення на здійснення інспекційного відвідування.

Враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що у відповідача були наявні нормативно-визначені підстави для проведення інспекційного відвідування позивача, відповідачем виданий відповідний наказ та належним чином оформлене направлення на проведення інспекційного відвідування. Тобто, Головним управлінням Держпраці в Одеській області дотримані норми законодавства при призначенні інспекційного відвідування та оформлення відповідних документів для проведення такого відвідування.

При цьому суд критично ставиться до посилання позивача, що відповідачем було допущено порушення п. 11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877, а саме що плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Так відповідно до ст. 2 Закону України №877 органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами у частині четвертій цієї статті органи зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

При цьому серед зазначеного переліку статей, дотримання яких зобов`язані забезпечити посадові особи Держпраці, відсутня частина 11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Разом з тим, відповідно до пп. 1 пункту 10 Порядку №823 встановлено, що інспектор праці за наявності службового посвідчення має право під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, безперешкодно без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

При цьому така процедура проведення інспекційного відвідування передбачає його раптовість, без завчасного попередження об`єкта відвідування, що свідчить про безпідставність доводів позивача про неповідомлення її про дату і час проведення інспекційного відвідування.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи направлення на здійснення інспекційного відвідування було вручено під особистий підпис працівнику ФОП ОСОБА_1 , яка знаходилась на робочому місці - старшому офіціанту ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_5 не зазначала про неможливість прийняття відповідних документів, прийняла їх та розписалася, що свідчить про допуск інспекторів праці до проведення інспекційного відвідування.

Також позивач не надала суду доказів того, що її відсутність в день проведення інспекційного відвідування за адресою перевірки: АДРЕСА_1, позбавило її права надати відповідні пояснення та копії документів щодо працевлаштування ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 .

Відповідачем, в свою чергу, було надано позивачу можливість надати перевіряючому органу відповідні документи щодо належного оформлення вищезазначених осіб, та всі наданні пояснення ФОП ОСОБА_1 було враховано Головним управлінням Держпраці при винесення оскаржуваної постанови.

Стосовно доводів позивача щодо недоліків в акті інспекційного відвідування та у приписі, а саме посилання на Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ №295 від 26.04.2017 року, який постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі №826/8917/17 визнано не чинною, суд зазначає наступне.

Так, з аналізу вищезазначених документів вбачається, що відповідач помилково в одному місці зазначених документів послався на Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ №295 від 26.04.2017 року. В той же час в інших частинах зазначених документів вбачається про їх винесення на підставі Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 21 серпня 2019 року №823.

Суд з даного приводу враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 13.06.2019 у справі №804/4768/18, що обов`язкова для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Так Верховний Суд у вказаному рішенні наголосив, що будь-які процедурні порушення (в тому числі описки), пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства, оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні роботодавцями трудового законодавства та захисті інтересів працівників. Зазначене особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у сфері використання найманої оплачуваної праці. Такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень, спрямованих на забезпечення законності та захист інтересів працівників у процесі реалізації ними конституційного права на працю.

Отже, описки при складенні вказаних документів не є підставою для скасування спірного рішення за наявності доведеного факту вчинення позивачем порушення.

Щодо суті правопорушення, за яке контролюючим органом позивача було притягнуто до відповідальності постановою Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД1214/1577/АВ/П/ТД-ФС від 17.12.2020 року, суд зазначає наступне.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи) визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).

Пунктом 2 Порядку №509 встановлено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі в тому числі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Відповідно до п. 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку № 509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Так відповідно до ч. 1 ст. 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

В силу ч. ч. 3, 4 ст.265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

За положеннями ст. 2-1 КЗпП України будь-яка дискримінація у сфері праці забороняється.

Гарантії забезпечення права громадян на працю визначені ст. 5-1 КЗпП України.

Частиною другою статті 2 КЗпП України визначено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Частиною 1 статті 21 КЗпП України встановлено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Так з матеріалів адміністративної справи вбачається, та сторонами у справі не заперечується, що ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 06.11.2020 року здійснювали свої посадові обов`язки у кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , без оформлення ФОП ОСОБА_1 із зазначеними особами трудових відносин.

Зазначені обставини підтверджуються також поясненнями позивача, наданими на адресу ГУ Держпраці в Одеській області 11.11.2020 року. Так ФОП ОСОБА_1 зазначила, що на момент здійснення перевірки (06.11.2020 року) ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 проходили одноденне ознайомче стажування с подальшим працевлаштуванням (за згодою сторін).

Водночас в подальшому (11.11.2020 року) зазначені особи були працевлаштовані, що підтверджується наданими контролюючому органу трудовими договорами від 10.11.2020 року №14, №13, №12, наказами від 10.11.2020 року №14, №13, №12, письмовими заявами від 10.11.2020 року, та повідомленням про прийняття працівників на роботу від 11.11.2020 року.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Так згідно з частинами першою, другою статті 26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

Відповідно до статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний, зокрема, роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

У відповідності до статті 18 Закону України «Про освіту» стажування - набуття особою досвіду виконання завдань та обов`язків певної професійної діяльності або галузі знань.

Чинним на час існування спірних правовідносин законодавством передбачалась можливість проходження особою стажування без укладення трудового договору для окремих категорій населення та у порядку, передбаченому підзаконними нормативно-правовими актами.

Так, наприклад, згідно з положеннями Закону України «Про зайнятість населення» (стаття 29) можливість проходження стажування передбачена для студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні.

Стажування вказаних осіб відбувається на підставі укладення договору про стажування, порядок та типова форма якого затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2013 №20.

Також вказаним Законом (стаття 35) передбачена можливість проходження стажування безробітними.

Договір, укладений між територіальним органом Державної служби зайнятості з роботодавцем і безробітним у порядку, визначеному пунктами 6.2-6.4, передбачений Порядком професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики та Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 року №318/655 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 19.06.2013 року за №1029/23562.

Разом із тим, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження перебування ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 06.11.2020 року на стажуванні, а відтак, враховуючи те, що позивач не заперечувала факту перебування зазначених осіб на робочому місці 06.11.2020 року та надала відповідні письмові пояснення, суд доходить висновку, щодо наявності в діях ФОП ОСОБА_1 ознак порушень трудового законодавства в частині допуску до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Аналогічна позиція щодо застосування положень статті 24, 265 КЗпП України щодо правовідносин, які виникають між фізичною особою-підприємцем та особою, яка проходить у неї стажування, викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №817/2331/16 та від 16 квітня 2020 року по справі №804/330/17.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на невірну дату відеозаписів, наявних на DVD диску, на не зазначення на такому відео назви пристрою, оскільки сам факт проведення інспекційного відвідування в певну дату та час, спілкування інспекторів праці з працівниками позивача підтверджується письмовими доказами у справі, а також її власними поясненнями, наданими до суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після інспекційного відвідування позивача ці ж самі особи, які були зафіксовані на відео, були належним чином оформлені на роботу 11.11.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що відповідачем під час розгляду справи доведено, що ним в межах повноважень та із дотриманням процедури, в порядок та спосіб, що передбачені законом, за наявності для цього фактичних та правових підстав було обґрунтовано винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу №ОД1214/1577/АВ/П/ТД-ФС від 17.12.2020 року, а тому позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання її протиправною та скасування задоволенню не підлягають.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 192-194, 241-246, 251, 255, 293-295 КАС

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, 2) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 29 червня 2021 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.