Справа № 134/970/21
Суддя: Лабай О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/970/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 червня 2021 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: Лабая О.В.

з участю секретаря: Баденюк О.І.

розглянувши в порядку спрощеного судового провадження в залі суду в смт. Крижопіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в порядку адміністративного судочинства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови щодо порушення Правил дорожнього руху, в якому зазначив, що 30 травня 2021 року інспектором СРПП ВП Марковським М.М. було винесено постанову серії БАБ №951638 по справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП. Згідно постанови, 26 листопада 2019 року він рухався на скутері Honda в смт Крижополі по вул. Ю. Тютюнника і був зупинений працівниками поліції, які винесли постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за те, що він не має права керувати скутером, оскільки в його посвідченні водія не відкрита категорія «А1», при цьому в постанові взагалі не було зазначено ні різновид його транспортного засобу, ні об`єм його двигуна.

З постановою він не згоден, оскільки керував транспортним засобом з усіма наявними та діючими документами. Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб Honda віднесений до типу мотоцикл, категорії А, з об`ємом двигуна 65 куб. см. У його водійському посвідченні вказано відкриту категорію «А», необхідну для керування вказаним транспортним засобом. Просить скасувати постанову владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 08 червня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових заперечень (відзиву) на позов до суду не подано. У відповідності до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2021 поліцейським групи реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 ГУНП у Вінницькій області Марковським М.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 951638, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до вказаної постанови, 30.05.2021 о 12 год. 40 хв. в смт Крижопіль по вул. Ю.Тютюника, водій ОСОБА_1 керував скутером Honda, д/н б/н, який немає права керування, чим порушив вимоги ч.2 ст. 126 КУпАП. Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст.268 КУпАП. Позивач в адміністративному позові зазначає, що його транспортний засіб є мотоциклом з об`ємом двигуна 65 куб. см., а тому відповідно вимог чинного законодавства він зобов`язаний мати посвідчення водія категорії «А», яке він і пред`явив поліцейському. Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг. Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №511 від 10.05.2009, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Пунктом 1 даного Положення передбачено, що воно є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства. Пунктом 3 цього Положення передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше. Відповідно до копії посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 22.11.2019 має право керування транспортними засобами категорії А. Як вбачається з наданої позивачем копії талону транспортного засобу Honda Dio, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу: тип т/з скутер, об`єм двигуна - 65 куб. см., що підпадає під категорію А, визначену п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 р. по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі №524/5536/17, від 23.10.2019 р. по справі №357/10134/17.

Суд зазначає, що відповідачами не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, а також не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем п. 1.13 ПДР України.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17.

Враховуючи те, що відповідачі не виконали визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, а також не надали належних та допустимих доказів порушення позивачем ПДР України, суд приходить до висновку про задоволення позову.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Враховуючи встановлені судом обставини, у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Оскільки відповідач відзиву не надіслав, а в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на час складення постанови мав право на керування транспортним засобом відповідної категорії, то суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 951638 від 30.05.2021 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю. На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 122, 245, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 255, 286, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов, задовольнити. Постанову інспектора СРПП ВП Марковського М.М. серії БАБ №951638 від 30 травня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, скасувати як незаконну. Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та витрати по оплаті правової допомоги в сумі 800 (вісімсот) гривень. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін: Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 . Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, місце знаходження: м. Вінниця, вул. Театральна, 10, 21050.

Суддя: