Справа № 160/6367/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6367/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року в адміністративній справі №160/6367/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 із зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно незарахування стажу роботи ОСОБА_1 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ з 30.04.2020 року, зарахувавши до його страхового стажу усі періоди роботи, що вказані у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування ОСОБА_1 стажу по трудовій книжці НОМЕР_1 від 02.08.1983 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , оформлене листом від 15.05.2020 року за вих.№0400-0305-8/28656.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

05.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 160/6367/20 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у місячний строк подати звіт про виконання судового рішення по справі № 160/6367/20.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення було відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, скаргу ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, задовольнити заяву про встановлення судового контролю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідачем без поважних причин не виконується рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року по даній справі, а відтак обґрунтованим є застосування приписів ст. 382 КАС України та встановлення судового контролю. Зауважено про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме здійснення розгляду справи без повідомлення сторін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки примусове виконання судового рішення здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи те, що доказів звернення позивача до органів Державної виконавчої служби суду не надано, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом суду, а не його обов`язком, а позивачем не доведено необхідності застосування таких заходів у цій справі, відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконання рішення у справі № 160/6367/20.

Суд апеляційної інстанції при вирішенні вимог апеляційної скарги виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, із системного аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та достатніми доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

Необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав.

Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.04.2021 року по справі № 420/2489/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для звернення позивача до суду були висновки останнього стосовно безпідставного та тривалого невиконання відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року .

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, в межах даної справи позивачем було отримано виконавчий лист та подано останній до примусового виконання.

12.03.2021 року (тобто після звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю) державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Биковим Артемом Вячеславовчием було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що питання відносно виконання наведеного судового рішення на даний час вирішується в межах виконавчого провадження, а в разі незгоди з порядком виконання судового рішення, позивач наділений правом на звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в порядку, визначеному ст. 383 КАС України.

В свою чергу, позивач не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення суду не буде фактично та в повному обсязі виконане в ході виконавчого провадження, що обумовлювало б можливість застосування приписів ст. 382 КАС України.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, звернення позивача до суду з заявою про встановлення судового контролю, на даний час, є передчасним, а відтак остання задоволенню не підлягає.

Поряд з вказаним, з апеляційної скарги вбачається, що позивач обґрунтовує протиправність ухвали суду першої інстанції посиланням на розгляд судом заяви про встановлення судового контролю без повідомлення учасників справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року призначено заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 160/6367/20 до розгляду у судовому засіданні на 23 березня 2021 року о 10:05 год.

Вказана ухвала була надіслана судом першої інстанції на адресу позивача супровідним листом від 16.03.2021 року.

Між тим, доказів отримання позивачем наведеного супровідного листа та ухвали суду станом на 23.03.2021 року, матеріали справи не містять.

Доказів направлення вказаної ухвали на адресу позивача засобами електронного зв`язку матеріали справи також не містять.

Таким чином, з огляду на наведені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року в адміністративній справі №160/6367/20 скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай