Справа № 560/787/21
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/787/21
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 10 листопада 2020 року за №Ф-38800-17, про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 35 933,82 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що фізична особа-підприємець, який отримав свідоцтво про реєстрацію як суб`єкт підприємницької діяльності до 2004 року, але не надав реєстраційну картку для внесення відомостей до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, що зумовлено зміною законодавства, а також не здійснював підприємницької діяльності, не повинен платити Єдиний соціальний внесок, як підприємець. Крім цього, відповідач, направляючи на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.11.2020 №Ф-38800-17 в розмірі 35933,82 грн. не врахував, що на примусовому виконанні Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться чотири вимоги відповідача про сплату боргу, який стягується з пенсії позивача. Роблячи висновок про виникнення недоїмки за спірною вимогою від 10.11.2020 №Ф-38800-17, відповідач не вказав, чи включає оскаржена вимога недоїмку, визначену у вимогах, щодо яких здійснюється примусове виконання, а також не відомо, чи враховано при складенні оскаржуваної вимоги погашення частинами боргу за виконавчими провадженнями. Позивач вважає, що виставлення вимог про сплату боргу кожного звітного періоду на загальну суму боргу, без урахування попередніх вимог, є порушенням чинного законодавства.

Ухвалою суду від 15.02.2021 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що платниками єдиного внеску є як фізичні особи - підприємці, так і особи, які провадять незалежну професійну діяльність. 04.06.2004 року позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та з 14.06.2004 року перебуває на податковому обліку як платник податку фізична особа-підприємець. 19.02.2018 в реєстраційних даних інформаційної системи Податковий блок позивачу встановлено ознаку незалежної професійної діяльності (адвокат). Позивач з 25.08.2020 (дата встановлення пенсії) мав ознаку ФО-пенсіонер (пенсіонер за віком), тому нарахування по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як фізичній особі-підприємцю платнику єдиного податку не проводилось з вересня 2020 року. Позивачу було нараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 43498,40 грн., в т.ч.: за 2017 рік в розмірі 8448,00 грн.; за 2018 рік в розмірі 18838,38 грн.; за 2019 рік в розмірі 11016,72 грн.; за 2020 рік в розмірі 5195,30 грн. Отже, нарахування єдиного внеску позивачу як фізичній особі-підприємцю (до вересня 2020 року) та як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність проведено правомірно, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Також зазначає, що в оскаржуваній вимозі вказана загальна сума недоїмки по єдиному внеску, яка існувала станом на 31.10.2020, та охоплює суми, визначені у попередніх вимогах про сплату боргу, які направлялись позивачу.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що відповідач в порушення норм законодавства самостійно доповнив основний вид діяльності фізичної особи - підприємця та незалежну професійну діяльність.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи.

04.06.2004 позивач отримав свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи.

14.06.2004 взятий на облік як платник податків, що підтверджується довідкою від 14.06.2004 №237.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України, 14.09.2007 позивач отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

ГУ ДПС у Хмельницькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-38800-17 від 10.11.2020 зі сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 35 933,82 грн. (з яких недоїмка 30009,22 грн., штрафи 1411,68 грн., пеня 4512,92 грн.). Заборгованість вказана станом на 31.10.2020.

Так, за період з 10.02.2018 по 25.02.2018 відповідачем нараховано штрафні санкції на суму 1411,68 грн. та пеню в сумі 4512,92 грн., про що прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 24.03.2020 за №.

Згідно інтегрованої картки платника податків відповідачем було нараховано 43498,40 грн.:

За 2017 рік нараховано ЄВ ФОП 09.02.2018 на загальну суму 8 448,00 грн.

За 2018 рік загальна суму заборгованості складає 18 838,38 грн.:

- нараховано ЄВ ФОП за 1 квартал 2018 року у сумі - 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2018 року;

- нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. з незалежною професійною діяльністю за І квартал 2018 року 1638,12 грн., граничний термін сплати 19.04.2018;

- нараховано ЄВ ФОП за 2 квартал 2018 року у сумі - 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2018 року;

- нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. з незалежною професійною діяльністю за 2 квартал 2018 року 2457,16 грн., граничний термін сплати 19.07.2018;

- нараховано ЄВ ФОП за 3 квартал 2018 року у сумі - 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.10.2018 року;

- нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. з незалежною професійною діяльністю за 3 квартал 2018 року 2457,16 грн., граничний термін сплати 19.10.2018;

- нараховано ЄВ ФОП за 4 квартал 2018 року у сумі - 2457,18 грн., граничний строк сплати до 21.01.2019 року;

- нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. з незалежною професійною діяльністю за 4 квартал 2018 року 2457,16 грн., граничний термін сплати 19.01.2019;

За 2019 рік загальна суму заборгованості складає 11 016,72 грн.:

- нараховано ЄВ ФОП за 1 квартал 2019 року у сумі - 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2019 року;

- нараховано ЄВ ФОП за 2 квартал 2019 року у сумі - 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2019 року;

- нараховано ЄВ ФОП за 3 квартал 2019 року у сумі - 2754,18 грн., граничний строк сплати до 21.10.2019 року;

- нараховано ЄВ ФОП за 4 квартал 2019 року у сумі - 2754,18 грн., граничний строк сплати до 20.01.2020 року.

За 2020 рік загальна суму заборгованості складає 5 195,30 грн.:

- нараховано ЄВ ФОП за 1 квартал 2020 року у сумі - 2078,12 грн., граничний строк сплати до 21.04.2020 року;

- нараховано ЄВ ФОП за 2 квартал 2020 року у сумі - 1039,06 грн., граничний строк сплати до 20.07.2020 року;

- нараховано ЄВ ФОП за 3 квартал 2020 року у сумі - 2078,12 грн., граничний строк сплати до 19.10.2020 року.

Крім того, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2019 ВП №58761122 відкрито виконавче провадження з виконання вимоги №Ф-38800-17-У від 06.11.2018 про стягнення боргу з ОСОБА_1 боргу в сумі 22372,02 грн. на користь Шепетівського управління ГУ ДПС.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2019 ВП №59818830 відкрито виконавче провадження з виконання вимоги №Ф-38800-17-У від 20.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 7668,54 грн. на користь Шепетівського управління ГУ ДПС.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2019 ВП №60389248 відкрито виконавче провадження з виконання вимоги №Ф-38800-17-У від 09.09.2019 про стягнення боргу з ОСОБА_1 боргу в сумі 2754,18 грн. на користь ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2020 ВП №62242840 відкрито виконавче провадження з виконання вимоги №Ф-38800-17-У від 07.02.2020 про стягнення боргу з ОСОБА_1 боргу в сумі 2754,18 грн. на користь Шепетівського управління ГУ ДПС.

Згідно листа Шепетівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 05.02.2021 №20-23/5116/10 станом на 05.02.2021 в примусовому порядку на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58761122 від 01.04.2019 з боржника стягнуто борг в сумі 12845,24 грн. Залишок боргу становить 9526,78 грн.; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59818830 від 15.08.2019 з боржника стягнуто борг в сумі 950,58 грн. Залишок боргу становить 6717,96 грн.; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60389248 від 22.10.2019 з боржника стягнуто борг в сумі 961,23 грн. Залишок боргу становить 1792,95 грн.; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62242840 від 03.06.2020 з боржника стягнуто борг в сумі 667,43 грн. Залишок боргу становить 2086,75 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що платниками єдиного соціального внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою господарської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

У справі, що розглядається, спірним є питання наявності у позивача статусу платника єдиного внеску відповідно до п.4-5 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VІ і, як наслідок, наявності обов`язку сплачувати єдиний внесок у мінімальному розмірі за період з 1 січня 2017 року по 3 квартал 2020 року.

При цьому, як встановлено судом, позивач набув статусу суб`єкта підприємницької діяльності та отримав відповідне свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи до 1 липня 2004 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV (далі - Закон № 755-IV), але не звертався до державного реєстратора з реєстраційною карткою про включення відомостей про нього до ЄДР відповідно до вимог цього Закону.

Спір з аналогічними обставинами і правовідносинами був предметом розгляду у справі №260/81/19, яку було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

За результатами розгляду справи Велика Палата ухвалила постанову від 01 липня 2020 року, у якій сформулювала правовий висновок про те, що статус ФОП є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права у нових умовах нормативно-правового регулювання після 2004 року виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 1 липня 2004 року ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд. Водночас зміни у процедуру адміністрування системи державної реєстрації фізичних осіб-підприємців, запроваджені законами №2390-VI та №1155-VII, не спростовують наведених висновків щодо природи визначення статусу ФОП, а лише визначають регулювання діяльності уповноважених органів у відношенні до фізичних осіб, які мають намір продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, розпочату ними до 1 липня 2004 року, що підтверджується виконанням ними обов`язку подати реєстраційну картку або ж констатації відмови особи від набуття статусу ФОП шляхом неподання реєстраційної картки, що за змістом нормативних приписів мало наслідком відмову в заміні свідоцтва про державну реєстрацію на бланки нового зразка та внесення відмітки до ЄДР про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними. Таким чином, виключалася можливість законного здійснення підприємницької діяльності, а відтак отримання доходу від такої діяльності.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відсутність офіційного підтвердження в особи статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом №755-IV, що виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом.

Виключно фізична-особа підприємець, зареєстрована в установленому порядку, яка має право здійснювати підприємницьку діяльність і перебуває на загальній або спрощеній системі оподаткування, вважається платником єдиного внеску і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу (за умови, що така особа не є найманим працівником). За встановленими у даній справі обставинами позивач не мав можливості здійснювати підприємницьку діяльність, оскільки його свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності є недійсним, а з реєстраційною карткою для включення відомостей про нього як фізичної особи-підприємця до ЄДР та для заміни свідоцтва про її державну реєстрацію на свідоцтво про державну реєстрацію єдиного зразка позивач не звертався, що спростовує факт наявності у нього статусу фізичної особи-підприємця в розумінні Закону №755-IV і, як наслідок, належність позивача до платників єдиного внеску відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI.

Отже, відсутність офіційного підтвердження в позивача статусу фізичної особи - підприємця шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом України №755-IV, виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску як фізичною особою-підприємцем, тому відповідач протиправно нараховував з 2017 по 3 квартал 2020 року єдиний внесок позивачу як фізичній особі-підприємцю.

Що стосується доводів відповідача про те, що позивач є також адвокатом, у зв`язку з чим повинен сплачувати єдиний соціальний внесок, суд зазначає наступне.

Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 р. № 1162 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.12.2014 р. за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам-підприємцям у порядку, встановленому Законом 755 (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 4 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абз.2 ч.3 ст.16 Закону № 2464-VI).

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абз.3 ч.1 ст.20 Закону № 2464-VI).

Відомості про фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абз.3 ч.2 ст.20 Закону № 2464-VI).

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 18.06.2014 р. № 10-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 08.07.2014 р. за № 785/25562 (далі - Положенням № 10-1).

З метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

Облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом № 2464-VI (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).

За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 р. № 435 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23.04.2015 р. за № 460/26905, зі змінами від 15.05.2018 р. (далі - Порядок № 435).

Пунктом 16 розділу ІV Порядку № 435 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що фізичні особи-підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску. Законом №2464-VI не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

При цьому аналіз пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку №1162 вказує на те, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за її заявою.

До того ж, як передбачено у пункті 4 розділу VI Порядку № 1162, фізична особа, зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, обліковується в реєстрі страхувальників як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою "платник не подав заяви для взяття на облік".

Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України, 14.09.2007 позивач отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до даних ІКП, відповідач нараховував єдиний внесок у 2018 році позивачу як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

В той же час доказів того, що позивач звертався до контролюючого органу із заявою про взяття його на облік як самозайнятої особи, що здійснює незалежну професійну діяльність, відповідач не надав.

Отже, дії контролюючого органу щодо самостійного встановлення позивачу як фізичній особі-підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності не узгоджуються з нормами Порядку №1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників єдиного внеску. Зокрема, закріплене пунктом 4 розділу VI Порядку № 1162 право контролюючого органу брати на облік як платника єдиного внеску особу, яка провадить незалежну професійну діяльність і не перебуває на такому обліку, може бути реалізоване виключно в разі подання цією особою відповідної заяви.

Крім того, системний аналіз норм Закону № 2464-VI та Положення № 10-1 свідчить про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи-підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом № 2464-VI як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 по зразковій справі №520/3939/19.

Позивач не перебував на обліку платників єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та, відповідно, не подавав звітності як такий платник, а тому відповідач безпідставно встановив позивачу ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок.

Тому суд вважає протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо нарахування за 2018 рік ОСОБА_1 єдиного соціального внеску як фізичній особі, що здійснює незалежну професійну діяльність.

Отже, враховуючи наведені висновки Верховного Суду, відповідач не довів правомірність нарахування позивачу єдиного внеску згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.11.2020 р. № Ф-38800-17, а тому оскаржувана вимога є протиправною та підлягає скасуванню. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також суд звертає увагу на наступне.

Згідно п.2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5 (далі - Порядок) інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

За змістом п.1 розділу ІІ зазначеного Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Згідно з п.4-5 розділу І Порядку відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові №816/2042/16 від 13.02.2018.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2020 року по справі №820/1961/18.

Крім цього, згідно з ч.3 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведені норми, суд, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 шляхом виключення нарахованого протягом 2017-2020 років єдиного внеску в сумі 43498,40 грн., а також скасування рішення про нарахування штрафів та пені від 24.03.2020 за № (суми яких включені до оскаржуваної вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн., тому ці витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 10 листопада 2020 року за №Ф-38800-17.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 24.03.2020 за №.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 шляхом виключення нарахованого протягом 2017-2020 років єдиного внеску в сумі 43498,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 червня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ ВП - 44070171)

Головуючий суддя Д.А. Божук