Справа № 157/562/21
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/562/21
Провадження №2-а/157/22/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Семенюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Ніколайчук Наталії Іванівни, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Ніколайчук Н.І., Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивовано тим, що постановою поліцейського роти №5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Ніколайчук Н.І. від 17 квітня 2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. За цією постановою його визнано винним у тому, що він 17 квітня 2021 року керував транспортним засобом по вул. Варшавська в м. Сарни, рухаючись зі швидкістю 73 км/год., чим порушив швидкісний режим на 23 км/год., що фіксувалося приладом «TruCam».

Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини у скоєнні даного правопорушення. На автодорозі була відсутня інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку як це передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Заперечує, що його швидкість становила 73 км/год і що він у момент фіксації швидкості знаходився в межах населеного пункту, оскільки поліцейські знаходились відразу на в`їзді до м. Сарни та могли зафіксувати швидкість руху автомобіля ще за межами населеного пункту. Крім того, лазерний пристрій, який поліцейський тримав у руках, був перемотаний ізоляційною стрічкою і міг показувати неправильну швидкість транспортного засобу. Також у постанові не вказано, в якому режимі здійснювалась фіксація правопорушення: в ручному чи в автоматичному. Вимірювання швидкості приладом «TruCam» проводилось не в автоматичному режимі, а даний технічний прилад знаходився в руках працівника поліції, що є порушенням інструкції використання даного приладу, оскільки згідно з інструкцією при роботі в автоматичному режимі даний прилад має стояти на тринозі, а на табло приладу має стояти відповідна позначка. Крім того, в порушення ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» інформація про автоматичну фототехніку і відеотехніку не була розміщена на видному місці.

Також позивач зазначає, що йому не були роз`яснення його права, передбачені ст. 268 КУпАП, не було повідомлено, де буде проводитися розгляд справи, не ознайомлено з доказами правопорушення та не було надано можливості скористатися правовою допомогою.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руду, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4082477 від 17 квітня 2021 року, закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

У відзиві на позов відповідач Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції позовні вимоги не визнав, посилаючись на таке. Згідно з постановою поліцейського серії ЕАН №4082477 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 квітня 2021 року в 17 год. 56 хв., рухаючись в м. Сарни, по вул. Варшавська, 9А, керуючи транспортним засобом марки «Сітроен Берлінго», номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год, а саме в населеному пункті м. Сарни, позначеному дорожніми знаками 5.45, 5.46, рухався зі швидкістю 73 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LТІ 20/20 №001147. Вказаним порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На зауваження позивача про відсутність належних доказів правопорушення відповідач зазначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 9 КАС України). Водночас, постановою Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, частиною 4 ст. 161 КАС України зобов`язано позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідач вважає адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів, ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної відповідальності. Всупереч ст. 77 КАС України позивач не довів та не підтвердив належними й допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було, клопотання про їх витребування не заявлено. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, яким він обґрунтував свій позов, а саме того, що він рухався в населеному пункті Крупець транспортним засобом «Сітроен Берлінго», номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю меншою 50 км/год.

У відзиві відповідач також послався на практику Європейського суду з прав людини». Зокрема, в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03) від 03 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до ч. 2 ст. 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача в позовній заяві вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання цими правами.

Також відповідач зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Отже, надані відповідачем відеозаписи та фото можуть слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

У відзиві відповідач посилається на доданий ним оптичний носій з відеозаписом події, яка відбулася. Так, з відеофайлу №_хН000_0417_175625 вбачається, що автомобіль позивача перевищив встановлену швидкість руху. Також, з відеозапису № вбачається, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи, будь-яких клопотань при розгляді справи позивачем не було заявлено, жодних переконливих доводів своєї невинуватості ним не надано. Процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, в тому числі й пояснення позивача, були зафіксовані на нагрудний відеореєстратор поліцейського. З боку поліцейського патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Позивачу ніщо не заважало скористатися своїми правами, в тому числі й правом на ознайомлення з доказами вчиненого ним правопорушення, для реалізації якого він повинен був його озвучити поліцейським. Більше того, позивачу було вручено примірник постанови про накладення адміністративного стягнення з пам`яткою щодо прав та обов`язків на зворотному боці, що цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395.

Відповідач звертає увагу на те, що позивач не заперечує той факт, що працівники поліції знаходились у межах населеного пункту м. Сарни. Даними поясненнями позивач намагається ввести суд в оману тому, що з відеофайлу №_хН000_0417_175625 та фото №_хН000_0417_175625 видно, що автомобіль позивача перевищив встановлену швидкість руху. Також, з відеозапису № чітко видно, що автомобіль позивача знаходиться неподалік автозаправної станції «Журавлина», яка знаходиться за адресою м. Сарни, вул. Варшавська 6. Вважає безпідставними твердження позивача, що швидкість могла бути зафіксована за межами населеного пункту, оскільки зафіксовано, що транспортний засіб, яким керував позивач, рухався на виїзд з м. Сарни в напрямку м. Ковель, що унеможливлює фіксацію поза межами населеного пункту.

Відповідач вважає, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4082477 від 17 квітня 2021 року, що винесена відносно ОСОБА_1 , у повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій, на який проводився відеозапис ВК-1027. Перевищення швидкості громадянином ОСОБА_1 підтверджується фотознімком та відеозаписом, здійсненим сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TruCam LТІ 20/20 №001147, який вказаний у пункті 5 оскаржуваної постанови. З відеозапису видно, що приладом лазерним вимірювачем TruCam LТІ 20/20 №001147 зафіксована швидкість 73 км/год, з якою рухався транспортний засіб Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Також відповідач зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LТІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Окрім того, в листі ДП «Укрметртестстандарт» від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49 також додатково зазначено, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. Опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також у зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення як речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи це, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012 та був зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Таким чином, жодних порушень, на які посилається позивач, при використанні приладу TruCam інспектором патрульної поліції допущено не було. Посилаючись на викладені у відзиві обставини, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 , його представник Мазурик П.А. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач поліцейський роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Ніколайчук Н.І. в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце його проведення, відзиву на позов не подала, про відкладення розгляду справи не клопотала.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Давидчук В.В. в судове засідання також не з`явився.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського роти №5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Ніколайчук Н.І. від 17 квітня 2021 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він 17 квітня 2021 року в 17 год. 56 хв. на вул. Варшавська в м. Сарни Рівненської області керував автомобілем марки «Сітроен» моделі «Берлінго», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 73 км/год при максимально дозволеній на даній ділянці дороги швидкості руху 50 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також у постанові зазначено, що швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LТІ 20/20 №001147.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, окрім іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно з пунктом 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Населений пункт» порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км/год. При цьому, єдиним доказом порушення позивачем правил дорожнього руху в оскаржуваній постанові зазначено результати вимірювання швидкості руху приладом TruCam LТІ 20/20 №001147.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Дослідивши доданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль марки «Сітроен» моделі «Берлінго», номерний знак НОМЕР_1 наведено ціль та протягом приблизно кількох секунд здійснювався замір його швидкості. При цьому видно, що зображення на екрані приладу TruCam рухається, що свідчить про здійснення фіксації швидкості автомобіля цим приладом з рук. Такі рухи приладу TruCam під час його роботи можуть дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, в той час як останній додав до позову відеозапис з місця його зупинки, на якому відображений процес фіксації поліцейським швидкості руху інших автомобілів, що рухалися в той же час, з якого вбачається, що прилад вимірювання швидкості TruCam поліцейський тримає в руках.

Враховуючи наведені вище положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення їх виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а лист Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01 жовтня 2019 року №16289/41/35/08-19 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

Також суд звертає увагу на норми ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксації порушень повинна бути розміщена на видному місці, тобто контроль швидкості руху транспортних засобів може здійснюватися лише в місцях, які позначені відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70»).

Проте, оскаржувана постанова та додані до неї фото й відеоматеріали не містять інформації стосовно обладнання ділянки дороги, де відбувалася фіксація швидкості руху керованого позивачем транспортного засобу, дорожніми знаками «5.70», лише за наявності яких можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки для фіксації обставин порушення правил дорожнього руху, в тому числі й швидкісного режиму.

Таким чином, встановивши істотні процесуальні порушення в діях поліцейського роти №5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Ніколайчук Н.І. при винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, суд вважає, що позов належить задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського роти №5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Ніколайчук Наталії Іванівни від 17 квітня 2021 року серії ЕАН №4082477 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; відповідач Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, вул. Степана Бандери, 14а, м. Рівне, Рівненська область, 33000, .

Головуючий:Б. С. Гамула