Справа № 160/1970/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року Справа № 160/1970/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю. розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
10.02.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.11.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з письмовою заявою про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи, які дають право на підвищення шахтарської пенсії особам, які відпрацювали на підземних роботах. Відповідач, розглянувши означену заяву, 23.12.2020 направив на адресу позивача рішення, оформлене листом, в якому повідомив про відсутність підстав для застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Крім цього, до пільгового стажу позивача не були включені оскаржувані періоди роботи, що стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1
16.02.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій зміст позовних вимог було викладено в наступній редакції:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у зарахуванні періодів до загального та пільгового стажу та не застосування ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи:
Шахта «Дуванна» ВО «Краснодонвугілля»:20.11.1995 - 08.01.1996 роки учень гірничого робітника підземного з повним робочим днем в шахті;
09.01.1996 - 18.08.1997 роки - гірничий робітник підземний з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи:
Шахта «Самсонівська - Західна» ДХК «Краснодонвугілля»: 29.06.2006 - 12.04.2011 роки - гірничий робітник підземний з повним робочим днем в шахті;
ВАТ «Ремавтоматика»:
10.04.2012 - 05.11.2013 роки - гірничий робітник очисного вибою з повним робочим днем під землею;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити донарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначену відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з додаванням пільгового стажу та з урахуванням вже проведених виплат починаючи з дня призначення пенсії 16.10.2020 року, із застосуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
11.03.2021 представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції суб`єкт владних повноважень зазначив, що позивач з 04.10.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. З метою застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою довільної форми про зарахування до пільгового стажу відповідних періодів роботи. 23.12.2020 було розглянуто звернення позивача та направлено лист, в якому останнього повідомлено про відсутність правових підстав для застосування даної статті при призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Окрім цього, оскаржувані періоди роботи не зараховані до пільгового стажу, так як позивачем не надано уточнюючих довідок та трудова книжка позивача містить виправлення, що суперечить вимогам Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993.
На виконання ухвали суду від 15.02.2021 відповідачем було долучено до матеріалів справи № 160/1970/21 належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1
24.03.2021 на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 29.07.2015 № 1216-2682 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
27.10.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з письмовою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
26.11.2020 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою з метою зарахування до пільгового стажу періоди роботи: з 25.10.1999 по 12.04.2011 на шахті «Самсонівска-Західна» ГХК «Краснодонвугілля»; з 21.04.2011 по 20.01.2012 у ТОВ «РАПТО»; з 10.04.2012 по 05.11.2013 у ТОВ «Ремавтоматика»; з 13.11.2013 по 13.10.2014 у філії «ШУ з видобутку та збагаченню вугілля» ТОВ «ДВ Нефтегазодобиваюча компанія» та застосування норм ст. 8 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дня призначення пенсії.
Вищенаведеною відповіддю позивача повідомлено, що його загальний стаж складає 39 років 01 місяць 17 днів, в тому числі стаж на підземних роботах 13 років 09 місяців 07 днів, що є недостатнім для застосування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» з дня призначення пенсії.
Крім цього, для зарахування стажу на підземних роботах в Структурному підрозділі «Шахта Самсонівська-Західна» ВАТ «Краснодонвугілля» та в ТОВ «Ремавтоматика», які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, позивачу рекомендовано надати довідки, підтверджуючі пільговий характер виконуваної роботи.
Вважаючи такі дії відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 23 ч. 1 Європейської Соціальної Хартії (переглянутої) та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).
Згідно з ч.3 ст.4 Закону №1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст. 5 Закону №1058-IV, то цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами статті 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Стаття 26 Закону №1058-IV визначає порядок та умови призначення пенсії за віком особі після досягнення нею віку 60 років за наявності відповідного страхового стажу.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 44 Закону №1058-VІ заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 вищенаведеного Закону визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІVна пільгових умовах я пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналогічні приписи містить п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», прийнятого 05.11.1991 №1788-ХІІ.
Абзацом 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 04.10.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Відповідно до протоколу розрахунку стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (форма РС-право) стаж роботи позивача на підземних роботах складає 13 років 09 місяців 07 днів.
До пільгового стажу відповідачем не були враховані такі періоди роботи: з 20.11.1995 по 08.01.1996, з 09.01.1996 по 18.08.1997, з 29.06.2006 по 12.04.2011, з 10.04.2012 по 05.11.2013.
Підставою для не врахування означених періодів слугувало те, що позивачем не були надані уточнюючі довідки, які б підтверджували пільговий характер виконуваних робіт.
Крім цього, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості щодо характеру виконуваної роботи, розділу, підрозділу, пункту, найменування списків або їх номери, куди включається періоди роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер робіт. Також, запис №14 про прийом на роботу містить виправлення.
Суд критично ставиться до такої позиції суб`єкта владних повноважень, з огляду на таке.
Згідно з ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Аналогічна позиція висловлена в постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) та в п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (далі Інструкція №58).
Згідно з записами, які містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 10.07.1987 ОСОБА_1 , зокрема, працював (далі мовою оригіналу):
«- запись №14 20.11.1995 принят учеником горнорабочего подземного с полным рабочим днем на подземной работе (пр.-з №576 от 4.11.95);
- запись №15 09.01.1996 переведен горнорабочим подземным с полным рабочим днем на подземной работе 2р. (пр.-з № 4 от 09.01.1996);
- запись №16 15.02.1996 переведен горнорабочим подземным с полным рабочим днем на подземной работе третьего разряда (пр. №26 от 15.02.96);
- запись №18 18.08.1997 уволен по собственному желанию ст. 38 КЗоТ Украины (приказ №337 от 18.08.97);
- запись №19 от 25.10.1999 шахта «Самсоновская-Западная» ГХК «Краснодонуголь» - принят горнорабочим 3 разряда с полным рабочим днем на подземной работе (приемная №1162 от 18.10.99);
- запись №20 19.02.2005 переведен подземным горномонтажником 4 разряда с полным рабочим днем на подземной работе (пр. зап. №37 от 18.02.2005);
- запись №24 уволен по собственному желанию ст. 38 КЗоТ Украины (пр. №60/б от 16.03.2006)».
Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 17.04.2012 ОСОБА_1 , зокрема, працював, (далі мовою оригіналу):
«- запись №28 10.04.2012 ООО «Ремавтоматика» принят горнорабочим очистного забоя 5-го разряда на участок №2 с полным рабочим днем под землей. Рабочее место аттестовано по Списку №1 (пр. 78к от 10.04.2012);
- запись №29 05.11.2013 уволен ст. 38 КЗоТ Украины собственное желание (пр. 603к от 05.11.13)».
Частиною 2 п. 1 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Абзацом 1 п. 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Поряду № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.
Таким чином, уточнюючі довідки не є вирішальними документами, які підтверджують пільговий характер виконуваної роботи.
Відповідно до п.2.2 Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.3 Інструкції № 58 визначено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Згідно з п.2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Пунктом 2.5 Інструкції № 58 передбачено, що з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).
Згідно з п. 2.6 Інструкції № 58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1994 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
З огляду на вищенаведені норми, обов`язок щодо заповнення та ведення трудових книжок осіб, працевлаштованих на підприємствах покладається саме на відповідальну особу такого підприємства.
Таким чином, наявність недоліків в трудовій книжці позивача можуть мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Суд приходить до висновку, що записів в трудовій книжці позивача достатньо, так як оскаржувані періоди роботи містять дату прийняття та звільнення з роботи, відсилку відповідні накази, назву професії, записи підписані та скріплені печаткою підприємства, а також відсутній запис щодо виконання роботи за неповний робочий день.
З огляду на викладене, слід дійти висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не було зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 20.11.1995 по 08.01.1996, з 09.01.1996 по 18.08.1997, з 29.06.2006 по 12.04.2011, з 10.04.2012 по 05.11.2013, що на переконання суду, є безумною підставою для зобов`язання відповідача зарахувати до трудового стажу позивача вказані періоди.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській зробити донарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах з додаванням пільгового стажу із застосуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення зазначеної позовної вимоги буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2020 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській область про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 20.11.1995 по 08.01.1996, з 09.01.1996 по 18.08.1997, з 29.06.2006 по 12.04.2011, з 10.04.2012 по 05.11.2013 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 з 20.11.1995 по 08.01.1996, з 09.01.1996 по 18.08.1997, з 29.06.2006 по 12.04.2011, з 10.04.2012 по 05.11.2013.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2020 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко