Справа № 540/2182/21
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2182/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,

встановив:

Інститут Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 11400,74 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що між Міністерством оборони України в особі Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, який набрав чинності з 17.07.2019 р. відповідно до наказу начальника Інституту від 17.07.2019 р. № 14-РС. Відповідно до наказу ректора Національного університету "Одеська морська академія" від 24.03.2021 р. № 390 за академічну неуспішність відповідача відраховано з навчання та виключено зі списків особового складу наказом начальника Інституту від 09.04.2021 р. № 69. Зазначеним наказом відповідачу оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті у розмірі 11400,74 грн. та надано 30 календарних днів для добровільного відшкодування витрат, пов`язаних із навчанням. ОСОБА_1 з сумою до відшкодування витрат був незгоден та відмовився від добровільного відшкодування Міністерству оборони України в особі Інституту витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 11400,74 грн. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 11400,74 грн. в судовому порядку.

Ухвалою від 19.05.2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

26.05.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що з урахуванням ч.6 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-XII навчання громадянина України у вищому навчальному військовому закладі є військовою службою і не виключає виконання завдань військової служби, котрі не мають жодного відношення до процесу навчання як такого, але спрямовані на забезпечення функціонування військової частини (військового формування, військового підрозділу тощо). Тому вважає, що кошти в якості оплати часу служби військовослужбовця не є витратами із навчання, а належать до видатків у сфері соціального забезпечення військовослужбовця, обліковується за КЕКВ-2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", а відтак виплачене грошове забезпечення за період військової служби з 17.07.2019 р. по 09.04.2021 р. у сумі 11400,74 грн. не підлягає поверненню. Крім того, постанова Кабінету Міністрів України (Порядок № 964), на яку посилається позивач, є підзаконним нормативно-правовим актом, який прийнято на виконання Законів України, у зв`язку з чим не може змінювати в бік звуження права громадян на грошове забезпечення (заробітну плату), яку встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. На думку відповідача, позивач не мав повноважень звертатись до суду з даною позовною заявою. Так, відповідно до п.2 Порядку № 964 витрати відшкодовуються Мінобороні, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Дерспецтранслужбі, тобто в розумінні положень ч.4 ст.5 КАС України та п.2 Порядку № 964, Інститут не є належним позивачем у цій справі.

28.05.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 31.05.2021 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі № 540/2182/21 та про витребування доказів у справі.

Ухвалою від 31.05.2021 р. відмовлено в задоволенні заяви відповідача в частині залишення позовної заяви без розгляду або повернення особі, яка її подала; задоволено заяву відповідача в частині залишення позовної заяви без руху; запропоновано позивачу надати до суду: уточнену позовну заяву, в якій вказати належного відповідача; належним чином засвідчені докази відрахування особи, до якої заявлено позовні вимоги.

Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 10.06.2021 р. продовжено розгляд адміністративної справи.

Ухвалою від 14.06.2021 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі № 540/2182/21.

Ухвалою від 29.06.2021 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Положеннями ст.258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ректора Національного університету "Одеська морська академія" від 17.07.2019 р. № 1162 ОСОБА_1 зараховано на навчання до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" на 1-й курс за денною формою навчання на 2019-2020 навчальний рік за ступенем вищої освіти бакалавр за державним замовленням для Збройних Сил України. Спеціальність підготовки: 254 Забезпечення військ (сил); спеціалізація: пошуково-рятувальні та водолазно-аварійні роботи на морі.

Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" від 17.07.2019 р. № 146 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та присвоєно військове звання "матрос".

Між Міністерством оборони України в особі начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" та матросом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Наказом ректора Національного університету "Одеська морська академія" від 18.03.2021 р. № 363 відраховано курсанта 2 курсу - ОСОБА_1 за академічну неуспішність.

Згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" від 22.03.2021 р. № 9-РС (по стройовому складу) достроково розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) з ОСОБА_1 , через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовця та зараховано у розпорядження начальника Інституту з 22.03.2021 р.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" від 09.04.2021 р. № 69 матроса ОСОБА_1 , колишнього курсанта, який знаходиться у розпорядженні начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", на підставі розпорядження начальника управління персоналу штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 02.04.2021 р. № 114/1/366 направлено для подальшого проходження строкової військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (м.Одеса).

З 09 квітня 2021 року відповідача виключено із списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" та всіх видів забезпечення, а із продовольчого забезпечення за Каталогом продуктів харчування з 10 квітня 2021 року, видано атестати.

Повідомлення про суму, яка підлягає відшкодуванню за час навчання в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" у розмірі 11400,74 грн. відповідач отримав 09.04.2021 р., із вказаною сумою та добровільним її відшкодуванням не погоджується.

У добровільному порядку відповідач вказані кошти не відшкодував, у зв`язку з чим позивач просить стягнути її у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями ч.6 ст.2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти) є видом військової служби.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч.3 ст.24 Закону № 2232-XII).

Частиною 10 статті 25 Закону № 2232-XII визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до пп."ж" п.2 ч.5 ст.26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Згідно п.23 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), контракт про навчання набирає чинності з дня призначення особи на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.

Контракт про навчання припиняється (розривається), а курсант відраховується з вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти:

- за рішенням керівника вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "з" та "і" пункту 1, підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "ж" та "з" пункту 2, підпунктами "б" та "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

- з ініціативи курсанта за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "ґ", "ж" пункту 1, підпунктами "б" та "ґ" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п.36 Положення № 1153/2008).

Пунктом 227 Положення № 1153/2008 передбачено, що у разі припинення (розірвання) контракту про навчання у випадках, передбачених пунктом 36 цього Положення, військовослужбовці звільняються з військової служби, за винятком тих курсантів чоловічої статі, які не вислужили встановленого строку строкової військової служби або були прийняті на навчання під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за контрактом (крім випадків, передбачених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати) врегульований Порядком відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 (далі - Порядок № 964).

За змістом п.2 Порядку № 964 витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ та Службі зовнішньої розвідки.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки (п.3 Порядку № 964).

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів (п.4 Порядку № 964).

Пунктом 8 Порядку № 964 передбачено, що сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки.

На виконання п.3 Порядку № 964 Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок № 863/14130), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).

Пунктом 2.1 Порядку № 863/14130 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно пп.2.1.1 Порядку № 863/14130 витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пп.2.1.2, 2.1.4, 2.1.6 Порядку № 863/14130 витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Згідно п.2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Як вбачається з матеріалів справи, за період навчання з 17.07.2019 р. по 09.04.2021 р. сума витрат, яка підлягає відшкодуванню за час навчання в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" становить 11400,74 грн., з її розміром, складовими та строком сплати відповідача ознайомлено у встановленому законом порядку.

Факт нарахування відповідачу грошового забезпечення за період навчання підтверджується довідкою-розрахунком щодо вартості виплаченого грошового забезпечення.

Отже, позивач надав усі належні докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія".

Пунктами 7-8 Порядку № 964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду від 16.10.2020 р. по справі № 1.380.2019.002683.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи положення ч.5 ст.242 КАС України та те, що ОСОБА_1 не закінчив навчання в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", відрахований з нього, згідно з вимогами ч.10 ст.25 Закону 2232-XII, останній зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія".

У свою чергу, станом на момент подання позовної заяви, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі 11400,74 грн. суду не надано.

Щодо посилань відповідача на відсутність обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі вищої освіти, як члена багатодітної сім`ї, суд зазначає наступне.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з Закону України "Про охорону дитинства", а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Частиною 10 статті 19 Закону України "Про охорону дитинства" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що здобувачі фахової передвищої та вищої освіти із числа дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, перебувають на повному утриманні держави. Студентам, які є дітьми з інвалідністю та особами з інвалідністю I-III групи, студентам із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", включаючи студентів з багатодітних сімей, призначається соціальна стипендія та може надаватися додаткова соціальна і матеріальна допомога.

Державна цільова підтримка для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти надається у вигляді: повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти; соціальної стипендії; безоплатного забезпечення підручниками; безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних закладах освіти; безоплатного проживання в гуртожитку; інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України (ч.15 ст.19 Закону України "Про охорону дитинства" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин)).

Порядок та умови надання державної цільової підтримки для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти зазначеним категоріям громадян визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.16 ст.19 Закону України "Про охорону дитинства" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин)).

Таким чином, суд зазначає, що надання особі статусу "дитини з багатодітної сім`ї" та гарантії держави щодо забезпечення йому державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах, не звільняє від обов`язку відшкодовувати витрати держави, пов`язані з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту.

У зв`язку із вищенаведеним суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах відповідач помилково ототожнює поняття відшкодування витрат на утримання особи у вищому військовому навчальному закладі та оплати за навчання, оскільки кошти, які просить стягнути позивач, не є вартістю навчання (освіти), а є вартістю утримання у навчальному закладі.

Щодо тверджень відповідача у відзиві про подання позову неналежним позивачем, а саме на те, що витрати, пов`язані з утриманням курсанта в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" можуть бути відшкодовані лише Міністерству оборони України, а не на користь вищого навчального закладу, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів абз.1 пп.2 п.2.1 розділу ІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170 право укладання від імені Міністерства оборони України контракту про навчання делегується керівнику вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.

Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Інститут Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", виключно на утримання курсантів.

Як встановлено судом відповідно до матеріалів справи, між Міністерством оборони України саме в особі начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" капітаном І рангу Гончаренко Петром Дмитровичем і матросом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України.

Отже, саме між Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" та ОСОБА_1 виникли спірні правовідносини через невиконання останнім умов зазначеного контракту, тому у Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" є право звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат за його утримання у навчальному закладі.

Аналогічні правові висновки щодо вказаних спірних правовідносин викладені у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 р. у справі № 420/4661/19 та від 19.11.2020 р. у справі № 560/1341/19.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини та норми законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в сумі 11400,74 грн. підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" витрат на судовий збір в сумі 2270 грн., суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (65029, м.Одеса, вул.Дідріхсона, буд.8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (65029, м.Одеса, вул.Дідріхсона, буд.8, ) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 11400 (одинадцять тисяч чотириста) грн. 74 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 114000000