Справа № 300/368/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/368/21 пров. № А/857/7187/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року (головуючий суддя Могила А.Б., м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення №3116 від 16.12.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зобов`язання зарахувати періоди роботи в ООО «Обьнефтеремонт» з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 28.08.2012 по 25.11.2012, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.10.2017 по 25.11.2017, з 26.11.2017 по 17.11.2018, з 01.10.2018 по 17.11.2018 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 та призначити з 09.12.2020 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.12.2020 №3136 про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ) зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи в ООО «Обьнефтеремонт» з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2005 по 28.02.2009, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.10.2017 по 25.11.2017 до його страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців,15, м. Івано-Франківськ) зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи в ООО «Обьнефтеремонт» з 28.08.2012 по 25.11.2012, 26.11.2017 по 17.11.2018 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців,15, м. Івано-Франківськ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09.12.2020. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 908 (дев`ятсот вісім) грн. сплаченого судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального права та просив його скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно з наданими до сервісного центру документами, страховий стаж ОСОБА_1 становить 22 роки 7 місяців, в тому числі стаж роботи за Списком №2 - 4 роки 9 місяців. До пільгового стажу позивачу не зараховано періоди роботи в ООО «Обьнефтеремонт»: з 01.01.2005 по 28.02.2009, оскільки даний період накладається з періодом отримання допомоги в Управлінні праці та соціального захисту населення, що підтверджується даними персоніфікованого обліку; з 28.08.2012 по 25.11.2012, з 26.11.2017 по 17.11.2018, оскільки дані періоди роботи не підтверджено результатами атестації робочих місць, які проводились на підприємстві відповідно до наказів № 232 від 28.08.2007 і № 97 від 26.11.2012, а також не сплачено внески до Пенсійного фонду Російської Федерації за період з 01.10.2018 по 17.11.2018.

До страхового та до пільгового стажу за списком № 2 позивачу не зараховано періоди з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 14.10.2017 по 25.11.2017, оскільки відсутні довідки підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

В позовній заяві позивач зазначає, що за період отримання допомоги в Управлінні праці та соціального захисту населення з 01.01.2005 по 28.02.2009 ним 21.01.2021 повернути грошові кошти, однак із підтверджуючими документами до Головного управління позивач не звертався. Для зарахування даного періоду йому необхідно було повторно звернутись до сервісного центру із заявою та документами, що підтверджують факт повернення грошових коштів.

Звертає увагу суду, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення встановленого віку, наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня (не менш ніж 80%), встановленого для даного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно п.п.2 п.2.1 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №1058-УІ, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №221 та зареєстрований в Міністерстві юстиції 31.07.2014 №895/25672 (далі - Порядок №22-1), до заяви для призначення пенсії за віком на пільгових умовах додаються необхідні документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637). Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

При цьому, як вказано у п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Крім того зазначає, що оскільки в трудовій книжці позивача відсутні необхідні записи про підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць впродовж повного робочого дня, основним документом, який уточнює шкідливі умови праці і є визначальним у визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах, є уточнююча довідка з підприємства, на якому працівник працював на пільгових посадах, передбачених Списком №2, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно абзаців 1,2 пункту 2 розділу XV Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-ІУ) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства прщі та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. Тобто, період пільгового стажу з 21.08.1992 окрім пільгової довідки підтверджується матеріалами проведеної атестації робочого місця.

Крім того, зазначає, що відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, обов`язковою умовою є, зокрема, наявність результатів атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснювалась та проводиться на підприємствах, організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із п.4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 п.1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Звертає увагу, що системний аналіз норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного суду України від 10 вересня 2013 року №21-183а13, від 25 листопада 2014 року №21-519а14, від 14 квітня 2015 року у справі за №21-383а14.

Що стосується періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 14.10.2017 по 25.11.2017, то апелянт зазначає.

Для визначення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання чинності Угодою. Обчислення пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу (стаття 6 Угоди).

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Отже, обчислення стажу роботи позивача на території Російської Федерації має здійснюватись згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність і набутий на її території стаж та видані в належному порядку документи враховуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за законодавством України.

Одночасно зазначає, що з 01.01.2004 прийнято Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ.

Як зазначено в частині 1 статті 24 Закону № 1058-ІУ, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Зарахування до страхового стажу з 1 січня 2004 періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність (лист Мінсоцполітики від 10.07.2019 №20933/02-12; лист Пенсійного фонду України від 07.10.2019 № 30929/02-12).

Таким чином, для зарахування страхового стажу з 01 січня 2004 року періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних держав здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких проводилась трудова діяльність.

Окрім того, звертає увагу суду на той факт, що у відповідності до вищевикладеного позивачем не підтверджена сплата страхових внесків за період роботи на території Російської Федерації з 01.01.2004 року, а тому період з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 14.10.2017 по 25.11.2017 не підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 09.12.2020 звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про призначення пенсії за віком по Списку № 2.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням від 16.12.2020 № 3136 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, так як згідно поданих документів загальний страховий стаж роботи складає 22 роки 7 місяців, з яких 4 роки 9 місяців стаж на пільгових умовах за Списком № 2.

До пільгового стажу за списком №2 не зараховано наступні періоди роботи в ООО «Обьнефтеремонт»:

- з 01.01.2005 по 28.02.2009, оскільки даний період накладається з періодом отримання допомоги в Управлінні праці та соціального захисту населення, що підтверджено даними персоніфікованого обліку;

- з 28.08.2012 по 25.11.2012, з 26.11.2017 по 17.11.2018 - дані періоди не підтверджені результатами атестацій робочих місць, які проводилися на підприємстві, відповідно до наказів № 232 від 28.08.2007, № 97 від 26.11.2012, а також не сплачено внески в Пенсійного фонду Російської Федерації за період з 01.10.2018 по 17.11.2018.

До страхового та пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.10.2017 по 25.11.2017, оскільки не підтверджено сплату внесків в Пенсійний фонд Російської Федерації.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Аналогічні норми закріплені в Законі №1788-ХІІ, зокрема згідно п. «б» статті 13 вказаного Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058-IV: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, за приписами ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі Порядок).

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 Порядку зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 25 квітня 2019 року у справі № 159/4178/16-а.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110, встановлено, що у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 трудової книжки «Відомості про роботу» пишеться: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватися у дужках.

Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Судом також враховано, що пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно трудової книжки позивача, наказом від 22.01.2002 № 97-к ОСОБА_1 з 08.02.2002 прийнятий на роботу в ЗАО «Обьнефтеремонт» на посаду водія 1 класу автотранспортного виробництва вахтово-дистанційним методом. Наказом від 29.11.2002 № 1443-к переведений на посаду машиніста підіймача шостого розряду виробництва капітального ремонту свердловин. З 01.04.2003 (наказ від 24.03.2003 № 509-к) переведений на посаду машиніста підіймача шостого розряду в «Нижневартовское управление по капитальному ремонту скважин». Згідно наказу від 05.04.2006 № 565-к переведений на посаду машиніста підіймача шостого розряду автотранспортного виробництва. У зв`язку із закінченням строку трудового договору, наказом від 31.10.2009 № 2741-к ОСОБА_1 з 31.10.2009 звільнений з ЗАО «Обьнефтеремонт».

У подальшому, згідно наказу від 30.04.2010 № 18912-к позивач з 30.04.2010 прийнятий машиністом підіймача шостого розряду автотранспортного виробництва ЗАО «Обьнефтеремонт» вахтовим методом. Наказами від 27.09.2010 № 3322-к, від 24.03.2011 № 1007-к, від 01.02.2012 № 291-к перебуваючи на вищевказаній посаді позивач 29.01.2010, 16.03.2011, та 01.02.2012 переводився на виробництво поточного та капітального ремонту свердловин № 1, № 3, та № 7 відповідно.

Згідно запису 32 трудової книжки позивача ЗАО «Обьнефтеремонт» 24.08.2012 перетворено в ООО «Обьнефтеремонт».

У зв`язку із розірванням ОСОБА_1 за власною ініціативою трудового договору, наказом від 16.05.2016 № 441/17-к він з 16.05.2016 звільнений з роботи з ООО «Обьнефтеремонт».

Надалі, у період з 17.05.2016 (наказ від 17.05.2016 № 445/17-к) по 11.06.2017 (наказ від 11.06.2017 № 413-к) та з 17.06.2017 (наказ від 17.06.2017 № 438-к) по 17.11.2018 (наказ від 17.11.2018 № 1159-к) ОСОБА_1 працював на посаді машиніста підіймача шостого розряду в ООО «Обьнефтеремонт» (а.с. 21 - 25).

Як вірно зазначено судом, трудова книжка містить всі необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази на підставі яких позивач був прийнятий на таку роботу.

Крім цього, вищевказані періоди роботи позивача в ООО «Обьнефтеремонт» (ЗАО «Обьнефтеремонт») зазначені в уточнюючій довідці від 15.07.2020 № 04/80, яка видана цим роботодавцем (а.с. 16).

Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до стажу позивача період роботи з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.10.2017 по 25.11.2017 в ООО «Обьнефтеремонт», слід зазначити наступне.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частини 2 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

В матеріалах справи міститься довідки ООО «Обьнефтеремонт» від 14.07.2020 №№ 166- 168, в яких зазначена помісячна заробітна плата ОСОБА_1 з 2002 по 2018 роки.

При цьому, у вказаних довідках зазначено, що відрахування до органу Пенсійного фонду страхових внесків з 2002 року по 2004 рік, з 2005 року по 2007 рік, з 2008 року по 2009 рік, з 2012 року по 2018 рік не здійснювалися (а.с. 13 -15).

Таким чином, вірним є висновок суду про те, що відсутність інформації та документів стосовно сплати ООО «Обьнефтеремонт» страхових внесків, їх неналежна сплата чи ненадходження таких внесків до Пенсійного фонду не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача його періоду роботи на території Російської Федерації, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа. Факт ненадходження відрахувань до Пенсійного фонду із зарплати позивача за відсутності його вини, не може бути підставою для відмови у зарахуванні йому стажу роботи та, відповідно, для відмови в призначенні пенсії.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаних періодів роботи до страхового та пільгового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Таким чином, вірним є висновок суду, що обґрунтовуючи правомірність незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду його роботи в ООО «Обьнефтеремонт» з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.10.2017 по 25.11.2017 з огляду на відсутність відомостей про сплату страхових внесків, відповідач покладає відповідальність за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків на позивача, тим самим, позбавляючи його соціальної захищеності, що є неприпустимим та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У відповідності до розділу ХІІ «Буріння, видобування та перероблення нафти, газу та газового конденсату, перероблення вугілля та сланцю» підрозділу 1 «Добування нафти, газу та газового конденсату» до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 та розділу ХІІ «Буріння, видобування та перероблення нафти, газу та газового конденсату, перероблення вугілля та сланцю» підрозділу 1 «Добування нафти, газу та газового конденсату» до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, включено посаду «машиністи підіймачів».

Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та розробленими на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.

Згідно п. 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 (зі змінами), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, не підтвердилось право на пільгову пенсію, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку (п.п. 8, 9).

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду від 18.07.2018 по справі № 521/10502/14-а.

Згідно уточнюючої довідки виданої ООО «Обьнефтеремонт» від 15.07.2020 №04/80, робота ОСОБА_1 на посаді машиніста підіймача дає право на дострокове пенсійне забезпечення по Списку №2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 № 10 (а.с. 16).

У відповідності до п. 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У пункті 4.2 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зазначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Вказану позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 10.07.2018 у справі №227/545/17.

Згідно наявного в матеріалах справи листа ООО «Обьнефтеремонт» від 13.07.2020 № 1263, у зв`язку із численними реорганізаціями ЗАО «Обьнефтеремонт» відомості про проведення атестації робочих місць за період з 2000 року по 2005 рік не збереглися. Згідно наказу від 17.12.2005 № 250 вперше атестація робочих місць була проведена в період 2006 2007 років (наказ від 28.07.2007 № 232 «Про закінчення атестації робочих місць за умовами праці»). Наступна атестація робочих місць проведена в 2012 році (накази від 15.02.2012 № 31, від 17.09.2012 № 23, від 26.11.2012 № 97). За результатами вказаних атестацій робочих місць встановлено, що умови праці на посаді машиніста підіймача є шкідливими (а.с. 18).

Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Як наслідок, Велика Палата Верховного Суду вказала, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_1 виконував роботу в ООО «Обьнефтеремонт», яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, то періоди роботи позивача з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 28.08.2012 по 25.11.2012, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.10.2017 по 25.11.2017, з 26.11.2017 по 17.11.2018, з 01.10.2018 по 17.11.2018 мають бути зараховані до його стажу, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, згідно довідки Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації від 09.03.2021 № 222 ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Богородчанської РДА і компенсаційну виплату по догляду за перестарілою особою припинено з 31.01.2003, так як виявлено факт його працевлаштування. Переплату за період з 31.01.2003 по 28.02.2009 в сумі 652, 65 грн. повернуто ОСОБА_1 11.01.2021 (а.с. 50, 52).

Факт повернення вищевказаних коштів також підтверджується копією дублікату квитанції від 11.01.2021 № 0.0..1 (а.с. 19).

Інших підстав для незарахування роботи позивача в ООО «Обьнефтеремонт» з 01.01.2005 по 28.02.2009 відповідачем не наведено.

У зв`язку з цим, суд на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, дійшов вірного висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи в ООО «Обьнефтеремонт» з 01.01.2005 по 28.02.2009.

Таким чином, до страхового стажу пенсійним органом протиправно не зараховані наступні періоди роботи позивача в ООО «Обьнефтеремонт»: з 01.01.2005 по 28.02.2009, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.10.2017 по 25.11.2017.

В свою чергу до пільгового стажу: з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2005 по 28.02.2009, з 01.03.2009 по 31.10.2009, з 30.04.2010 по 31.12.2011, з 28.08.2012 по 25.11.2012, з 01.01.2013 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.06.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.10.2016 по 31.12.2016, з 01.10.2017 по 25.11.2017, з 26.11.2017 по 17.11.2018.

Таким чином, вірним є висновок суду про те, що з урахуванням стажу зарахованого пенсійним органом, у позивача наявний необхідний стаж, для призначення пенсії за віком відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, позов у частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.12.2020 №3136 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 підлягає задоволенню.

Оскільки, позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 09.12.2020, право позивача на призначення пенсії за віком виникло саме з моменту набуття цього права - з 09.12.2020.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року по справі № 300/368/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін