Справа № 160/11661/20
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тираж -Софт» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Тираж -Софт» (далі ТОВ «Тираж -Софт», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі-відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 23.11.2018 року № 6710-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки»;
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
В обґрунтування позову зазначено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було перевірено терміни сплати узгодженого зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку за результатами чого виявлені порушення з боку ТОВ «Тираж-Софт» вимог п. 287,3 ст. 287, п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, п.286.1 п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з орендної плати, документальною невиїзною позаплановою перевіркою встановлено заниження задекларованих показників плати за землю за 2016 рік, 2017 рік та січень-вересень 2018 року на загальну суму 424 990,88 грн..
Донарахування грошових зобов`язань з орендної плати позивач вважає неправомірним, так як оскаржувані податкові повідомлення -рішення прийняті за наслідками протиправно проведених перевірок.
Так при проведенні відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки та при прийнятті за її результатами оскаржуваного повідомлення-рішення, порушено вимоги чинного податкового законодавства України через протиправне застосування податковим органом підвищеної ставки земельного податку у розмірі 3%, замість визначеної діючим рішенням Дніпровської міської ради ставки 1%.
Оскаржуваний наказ від 23.11.2018 року № 6710-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» є протиправним, так як прийнятий під час дії мораторію на проведення перевірок контролюючими органами, встановленого Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарювання».
Окрім того, відповідачем не дотримано умови, за яких може бути проведено позапланову невиїзну перевірку, а саме: не вручено платнику до її початку наказу про призначення перевірки та повідомлення.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Ухвалою суду від 26.10.2020 року відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Оскільки, станом на день закінчення процесуального строку розгляду справи, у суду були відсутні докази отримання відповідачем копії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року та з метою недопущення порушення прав учасників процесу на здійснення судочинства на засадах змагальності, свободи в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, судом було зупинено провадження у справі ухвалою від 01.12.2020 року.
21.04.2021 від представника відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (і.к. 43145051) надійшло клопотання про заміну його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області (і.к. 44118658).
З урахуванням чого, під час документальної невиїзної перевірки встановлено заниження розміру орендної плати за землю, задекларованих підприємством у 2016-2018 роках.
Ухвалою від 24.05.2021 року поновлено провадження у справі( у перший робочий день після відпустки головуючого судді).
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з висновками вказаного акту документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення: п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, п.286.1 п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Амур-Нижньодніпровського району за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 на суму 424990,88 грн..
Позивач в обгрунтування протиправності вказаних податкових повідомлень -рішень вказує, що камеральні перевірки були проведені податковим органом з питань своєчасної сплати суми грошового зобов`язання по орендній платі за земельну ділянку, проте, Верховний Суд у своїй постанові від 23.12.2019 року у справі № 816/2342/15 вказав, що «у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність сплати податкових зобов`язань. Такий висновок зробив ВС в постанові №816/2342/15».
В даному випадку правовий висновок Верховного Суду не може бути застосований так як, починаючи з 01.01.2017 стаття 75 Податкового кодексу України діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», пунктом 75.1.1 вказаної правової норми прямо передбачено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
У зв`язку з чим встановлено порушення вимог п. 287,3 ст. 287, п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, п.286.1 п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України - заниження задекларованих показників плати за землю за 2016 та 2017 року та за період - січень-вересень 2018 року на загальну суму 424 990,88 грн..
Суд зазначає, що відповідно до статті 206 Земельного кодексу використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Згідно зі статтею 269 Податкового кодексу платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.
Статтею 270 Податкового кодексу визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.
При цьому чинне законодавство України передбачає дві форми плати за землю: земельний податок та орендна плата.
При цьому Податковий кодекс розмежовує такі платежі за суб`єктним складом. Земельний податок підлягає сплаті власником земельної ділянки або постійним користувачем. Орендна плата встановлюється для орендарів землі на підставі відповідного договору.
Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.п.288.5.1 та п.п.288.5.2 п.288.5 ст.288 ПК України).
Пунктом 289.1. статті 289 Податкового Кодексу обумовлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Відповідно до пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 Податкового Кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.
У перевіряємий період ставка орендної плати на території м.Дніпра встановлювалась на підставі рішень Дніпровської міської ради: №5/6 від 27.12.10 «Про місцеві податки і збори на території міста»; №3/65 від 15.07.2015 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.10 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста»; №7/11 від 13.07.2016 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.10 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста; №12/18 від 15.02.2017 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.10 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста»; № 13/27 від 06.12.2017 року «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста». Відповідно до вказаних рішень розмір ставки орендної плати за землю у розмірі встановлено 3% від нормативної грошової оцінки.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 23.11.2018 № 6710-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» суд виходить з такого.
Позивач вказав, що запит про надання документів податковим органом було складено 05.09.2018 року, граничний термін відповіді на нього 15 днів з моменту отримання, проте, платник податку зазначений запит не отримував.
Також не отримував платник податків і самого оскаржуваного наказу та повідомлення про проведення перевірки.
Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки, п. 79.2 якої передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Положеннями п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з п. 42.4 ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Оцінюючи доводи позивача про те, що оскаржуваний наказ не містить підстав для проведення перевірки, суд враховує таке.
Відповідно до пп. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється при отриманні податковій інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язків письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту.
Згідно з пп. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється при виявленні недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Таким чином доводи позивача про відсутність у податкового органу передбаченої пп. 78.1.1., 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України підстави для винесення наказу про проведення перевірки є необгрунтованими.
Щодо строків проведення перевірки, які за твердженням позивача було порушено податковим органом, то судом встановлено, що відповідно до наказу про проведення перевірки №6710-п строк проведення перевірки «з 24.12.2018 року тривалістю 5 робочих днів». Як зазначено в акті перевірки від 04.01.2019 №93/04-36-14-04/35396116 перевірка проводилась з 24.12.2018 року по 02.01.2019 року.
В той же час як встановлено судом позивач ототожнює дату закінчення перевірки з датою складання акта за її результатами.
Однак, статтею 86 ПК України визначено, що строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
Відповідно до п.2 р. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727 акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок.
При цьому строк складення акта (довідки) документальної перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого Податковим кодексом та Митним кодексом.
З урахуванням встановлених у 2018 році вихідних та святкових днів порушення строку проведення перевірки відсутні.
Оцінюючи посилання позивача на те, що перевірку проведено під час дії Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», то таке посилання не відповідає дійсності так як статтею 6 Закону передбачено, що його дія не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2017 року № 1104 затверджено переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» серед вказаного переліку органів - ДФС та її територіальні органи.
А тому доводи позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки в період дії обмежень, встановлених вказаним законом є хибними.
Перевіривши оскаржувані наказ та податкові повідомлення рішення на відповідність наведеній правовій нормі Кодексу адміністративного судочинства України суд доходить до висновку про іх обгрунтованість та правомірність, а тому у задоволенні позову ТОВ «Тираж- Софт» слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона