Справа № 243/877/21
Суддя: Ільяшевич О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/26/2021
Справа № 243/877/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Долженко В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до начальника віпс(тип А) ВПС «Дергачі» капітана Няньчура Олександра Сергійовича, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника віпс(тип А) ВПС «Дергачі» капітана Няньчура Олександра Сергійовича, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення СхРУ № 149189 від 26 січня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Позов обґрунтовує тим, що адміністративне правопорушення мало формальний характер, оскільки вчинено в стані крайньої необхідності, що не враховано відповідачем при розгляді справи. Крім того, відповідачем порушено порядок притягнення позивача до відповідальності, а саме, відповідачем не надано доказів на підтвердження його провини у вчиненні адміністративного правопорушення, не роз`яснено його права та обов`язки, проігноровано право позивача скористатися юридичною допомогою.

19 лютого 2021 року представником Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України засобами електронної пошти подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, постанову про накладення адміністративного стягнення віл 26 січня 2021 року серії СхРУ № 149189 залишити без змін.

Відзив на позов обґрунтовує тим, що обставини викладені позивачем в позовній заяві повністю відрізняються він наявних в матеріалах доказів, а саме, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні пояснення позивача, в яких він підтвердив дані викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення, зазначив, що з порядком виїзду з тимчасово окупованих територій України ознайомлений, намагання здійснити виїзд з тимчасово окупованих територій України встановленим порядком не підтвердив, скоєне правопорушення та накладене стягнення не оспорював. Вказане підтвердив письмовими поясненнями ОСОБА_1 , розпискою ОСОБА_1 від 26 січня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в суді, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач начальник віпс (тип А) ВПС «Дергачі», капітан Няньчур О.С., повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Представник відповідача Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

У зв`язку з тим, що всі сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

В ході розгляду справи судом були розв`язані заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року провадження у справі відкрито.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення СхРУ № 149189 від 26 січня 2021 року, складеною начальником групи ІПК ВіПС (тип А) ВПС «Дергачі» капітаном Няньчуром О.С., притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп..

З копії зазначеної постанови вбачається, що 26 січня 2021 року, о 04 год. 30 хв. в пункті пропуску «Гоптівка», прикордонним нарядом «Перевірка документів» виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який пояснив, що він виїхав до тимчасово окупованої території Донецької області 15 березня 2020 року о 10 год.05 хв. через КПВВ «Майорське», а 25 січня 2021 року приблизно о 10 год.00 хв., перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Маринівка» в пішому порядку, чим порушив вимоги ст.. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268 VІІІ від 18 січня 2018 року, порушив порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1429- від 25 листопада 2019 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 26 січня 2021 року, наданих начальнику групи ІПК ВіПС капітану ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вказав, що 15 березня 2020 року він виїхав на непідконтрольну українській владі територію через КПП «Майорськ», а 25 січня 2021 року виїхав через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Маринівка», про те що він порушує закон він не знав.

Відповідно до розписки ОСОБА_1 від 26 січня 2021 року, останній не оспорює вчинене адміністративне правопорушення, вину свою визнає.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

28 листопада 2019 року набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815 (надалі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Дія цього Порядку поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.

Згідно з пунктом 3 Порядку, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.

Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил;

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску «Маринівка».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України» передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема, стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України в сукупності із нормами КУпАП, на думку суду, саме порушення процесуальних норм суб`єктом владних повноважень при розгляді справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності, тягне за собою скасування такого рішення і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зміст ст. 286 КАС України дозволяє дійти висновку, що законодавцем більш детально визначено особливості провадження у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адмінвідповідальності, які за своєю суттю наближені до норм КУпАП. Так зокрема, норми цієї статті, як і ст.293 КУпАП передбачають можливість скасування судом рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адмінправопорушення.

З огляду на викладене, відповідач 2, приймаючи спірну постанову не звернув уваги на вищезазначені положення законодавства, а тому, суд прийшов до висновку про скасування постанови СхРУ № 149189 від 26 січня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст. ст. 12, 46, 48, 65, 91, 92, 132, 139, 193, 242-246, 255, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника віпс(тип А) ВПС «Дергачі» капітана Няньчура Олександра Сергійовича, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення СхРУ № 149189 від 26 січня 2021 року, складену начальником віпс(тип А) ВПС «Дергачі» капітаном Няньчуром Олександром Сергійовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП скасувати.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О. В. Ільяшевич