Справа № 727/3176/21
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3176/21
Провадження № 2-а/727/40/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

за участю:секретаря судових засідань Дячук І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції України в Івано-Франківській області (м.І.Франківськ, вул.. Юності 23) в особі інспектора патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції роти №1, батальйону №1, Гуменяк Андрія Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції України в Івано-Франківській області в особі інспектора патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції роти №1, батальйону №1, Гуменяк Андрія Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що 21 березня 2021 року о 10 год. 24 хв. лейтенантом 1-ї роти 1-го батальйону, інспектором Управління патрульної поліції України в Івано- Франківській області, Гуменяком Андрієм Васильовичем було винесено постанову Серії ЕАН № 3948819, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., за те, що він 21.03.2021 року о 10 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz С 220, державний номер НОМЕР_1 рухався дорогою Н-10 на 146 км у с. Лісна Слобідка, Коломийського району Івано-Франківської області, зі швидкістю 116 км./год. Швидкість руху зафіксована приладом TruCam 000680, чим порушив чим порушив п.12.4 ПДР - Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більше як на 50 км./год..

Зазначає, що в цей день дійсно рухався в с. Лісна Слобідка, Коломийського району Івано-Франківської області по вказаній ділянці дороги, де встановлений швидкісний режим, що дозволяє рухатись 50 км/год., включив в машині функцію «круїз-контроль», що дозволяє виставити необхідну швидкість руху транспортного засобу, та виставив швидкість 60 км/год.. З постановою не погоджується. Впевнений, що своїми діями не вчиняв адміністративного правопорушення. Заміри швидкості руху його транспортного засобу проводились приладом «Трукам» ТС 00680, не відповідають показам його спідометру та що у нього виникають сумніви чи прилад Трукам ТС 000680 працює справно, та чи проходив він сертифікацію, як прилад, який повинен проходити сертифікацію згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Без належного сертифікату, прилад Трукам ТС 000680 не можна використовувати для вимірювання швидкості руху транспортних засобів, а тому вважає даний доказ недопустимим до розгляду суду, також, звертає увагу на те, що, фіксування швидкості інспектором патрульної поліції, ОСОБА_2 , здійснювалося лазерним вимірювачем швидкості TruCam з порушенням норм ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а саме утримуваний в руках лазерний вимірювач швидкості TruCam не є стаціонарно вмонтованим засобом, а здійснення фіксації швидкості з руки (рук) може дати більше ніж передбачено відповідним свідоцтвом про повірку похибку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху транспортного засобу.

Посилаючись на ч.1 ст. 122, ст. ст. 247, 251, 288 КУпАП, ст. ст. 25, 74, 77, 171, 286 КАСУ, ст. 3 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» просить визнати дії лейтенанта 1-ї роти 1-го батальйону, інспектора Управління патрульної поліції України в Івано- Франківській області, ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову серії ЕАК №3948819 від 21.03.2021 року.

Згідно ст.286 ч.1 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

23 квітня 2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці по даній справі відкрито провадження в порядку ст.286 КАС України, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив слухати справу за його відсутності.

Відповідач лейтенант 1-ї роти 1-го батальйону, інспектор Управління патрульної поліції України в Івано- Франківській області, Гуменяк А.В. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без сторін на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.286 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2021 року о 10 год. 24 хв. лейтенантом 1-ї роти 1-го батальйону, інспектором Управління патрульної поліції України в Івано- Франківській області, Гуменяком Андрієм Васильовичем винесено постанову про адміністративне правопорушення, серія ЕАН № 3948819, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Зі змісту вказаної постанови від 21.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 21.03.2021 року о 10 год. 15 хв. рухався зі швидкістю 116 км/год. при дозволеній швидкості руху транспортних засобів 50 км/год. в с. Лісна Слобідка, Коломийського району Івано-Франківської області, при цьому перевищив встановлену швидкість руху на 66 км/год. Швидкість руху зафіксована приладом Трукам ТС 000680, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Відповідачем не надано в якості доказів вини вчинення правопорушення жодних матеріалів, котрі б підтверджували законність складання спірної постанови.

Встановлено, що у Реєстрі затверджуваних типів ЗВТ внесений інший тип вимірювальної техніки - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM ІІ. Більш того, оскаржувана позивачем постанова містить посилання на застосування працівником поліції, відповідачем по справі, вимірювача швидкості «Трукам ТС 000680». Тобто, судом встановлено розбіжність у назвах лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів, який має відповідне свідоцтво, який міститься у Реєстрі та який зазначено у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також згідно вимог п. 4 Розділу ІІ Порядку до реєстру вносяться відомості щодо назви та умовного позначення типу ЗВТ. Проте, у порушення цієї вимоги та приписів ст.. 16 вищезазначеного Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», судом не вбачається, що не повна та скорочена назви вимірювача швидкості TruCAM були приведені у відповідність, що унеможливлює прийти до однозначних висновків про ідентичність вимірювальних засобів швидкості, про який йде мова у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16435, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 30 вересня 2019 року, інформація щодо якого міститься у Реєстрі затверджуваних типів ЗВТ та який було застосовано відповідачем.

Отже, на думку суду, оцінювати покази приладу «Trucam 000680» як доказ в розумінні ст.251 КУпАП, підстав не має. Також за змістом ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, не довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем. Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому, суд звертає увагу відповідача, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова від 21.03.2021 року серії ЕАК №3948819, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності. Відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.03.2021 року серії ЕАК №3948819 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 122, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, - УХВАЛИВ:

Позові вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції України в Івано-Франківській області в особі інспектора патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції роти №1, батальйону №1, Гуменяк Андрія Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №3948819 від 21.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. та закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 25.05.2021р.

Суддя Слободян Г.М.