Справа № 380/9037/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9037/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представника позивача Гитченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування запису про обтяження, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- скасувати запис про обтяження: 387513 (спеціальний розділ), внесений 19.03.2013 15:53:42 в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, індексний номер: 987403 від 19.03.2013 16:01:20, згідно з якого накладено заборону на все нерухоме майно позивача.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування запису про обтяження, разом з доданими до неї документами повернув особі, яка її подала.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021 ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 про повернення позовної заяви у справі № 380/9037/20 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 08.02.2021 суддя прийняла до розгляду позовну заяву й відкрила провадження у справі.

Ухвалою від 16.04.2021 суд задовольнив клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 05.05.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавче провадження № 37087018 завершене і знищене, а тому запис про арешт майна, накладеного постановою №37087018 від 19.03.2013, повинен бути скасований.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судове засідання відповідач явку представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до інформаційної довідки № 218493253 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 30.07.2020, на підставі постанови відділу виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №37087018 від 19.03.2013 внесено запис про обтяження від 19.03.2013 - заборона на все нерухоме майно ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.09.2020, в якій просив зняти арешт накладний у ВП №37087018 на все нерухоме майно ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження №37087018 знищене.

Листом від 30.09.2020 № 18.9-25/32741 відповідач повідомив позивача про те, що 23.06.2015 старшим державним виконавцем Дидик Н. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з недостатністю коштів від реалізації для задоволення вимог. Також відповідач зазначив, що виконавче провадження №37087018 знищене. Арешт майна, накладений у межах ВП №37087018 може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з наявності підстав для скасування запису про обтяження, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Станом на час існування виконавчого провадження №37087018 спірні правовідносини були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон України №606-XIV).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 вказаного Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 зазначеного Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У частинах першій, другій статті 57 Закону України №606-XIV встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Як встановив суд, 19.03.2013 державний виконавець відділу виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області прийняв постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №37087018, якою накладено арешт на все нерухоме майно позивача.

На підставі вказаної постанови внесено запис про обтяження від 19.03.2013 - заборона на все нерухоме майно ОСОБА_1 .

У подальшому, 23.06.2015 старший державний виконавць Дидик Н. прийняла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з недостатністю коштів від реалізації для задоволення вимог.

Таким чином, виконавче провадження завершене 23.06.2015 на підставі пункту 8 частини першої статті 47 Закону України №606-XIV.

У листі від 30.09.2020 № 18.9-25/32741 вказано про знищення виконавчого провадження №37087018.

Попри це, з інформаційної довідки № 257108040 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 18.05.2021, вбачається, що арешт майна боржника (позивача), накладений постановою ВП №37087018 від 19.03.2013, не знятий.

Суд зазначає, що наслідки закінчення виконавчого провадження визначено у статті 50 Закону України №606-XIV, згідно з якою у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених вказаним Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Тобто повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) є підставою для знаття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 60 Закону України №606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

У подальшому, 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404-VIII).

Так, наслідки повернення виконавчого документа визначено у статті 40 Закону України №1404-VIII, згідно з якою у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених вказаним Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 вказаного Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 вказаного Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 вказаного Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому зазначеним Законом.

Абзацом першим пункту 22 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень) встановлено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

З аналізу наведених положень вбачається, що за загальним правилом одним із наслідків повернення виконавчого документа є зняття арешту з майна (коштів) боржника, про що виконавець зазначає у постанові про повернення виконавчого документа.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини викладені у частині четвертій статті 59 Закону України № 1404-VIII.

У частині п`ятій вказаної статті зазначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, як положення Закону України №606-XIV, так і положення Закону України №1404-VIII передбачають, що у разі повернення виконавчого документа, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається.

Суд вказує на те, що після повернення виконавчого документа та знищення виконавчого провадження наявність арешту майна боржника у такому виконавчому провадженні суперечить положенням статті 41 Конституції України та засадам виконавчого провадження.

Разом з тим, суд зауважує, що у контексті положень вказаних Законів державний виконавець не скасовує запис про обтяження, а вчиняє дії щодо зняття арешту та дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відтак позовна вимога про скасування запису про обтяження: 387513 (спеціальний розділ), внесений 19.03.2013 15:53:42 в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, індексний номер: 987403 від 19.03.2013 16:01:20, згідно з якого накладено заборону на все нерухоме майно позивача, не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, суд, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Стрийський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вчинити дії щодо вилучення обтяження, накладеного відділом виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області постановою ВП №37087018 від 19.03.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яке належить ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80грн, сплачений згідно з квитанцією від 12.10.2020 № 0.0..1.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Стрийський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вчинити дії щодо вилучення обтяження, накладеного відділом виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області постановою ВП №37087018 від 19.03.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яке належить ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути зі Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (, місцезнаходження: 82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Болехівська, 27) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду складене 30 червня 2021 року.

Суддя Мричко Н.І.