Справа № 120/1691/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 червня 2021 р. Справа № 120/1691/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 05 грудня 2002 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, що обчислена відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року в розмірі 90% від середньомісячного заробітку.

16 квітня 2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/145, проте отримав відмову.

Не погодившись із такою відмовою, позивач оскаржив дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судовому порядку.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі №120/2947/20-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладену у листі від 22 травня 2020 року №1921-1669/П-02/8-0200/20, а також зобов`язано відповідача здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачеві відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII у розмірі 90% розміру грошового забезпечення на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/145, врахувавши при цьому раніше виплачені суми; в частині здійснення такого перерахунку без обмеження пенсії максимальним розміром відмовлено у задоволенні такої вимоги, оскільки спір в цій частині фактично не виник.

02 листопада 2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року, ухваленому за результатами розгляду справи №120/2947/20-а, без обмеження її максимальним розміром.

Листом вих. №5086-5018/П-02/8-0200/21 від 25 листопада 2020 року пенсійний орган повідомив позивача, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі №120/2947/20-а Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01 січня 2020 року здійснено перерахунок пенсії позивача, проте застосовано обмеження її максимальним розміром.

Позивач вважає таке рішення протиправним, а тому звернувся до суду з позовом про його скасування та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії без обмеження її граничного розміру з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Вінницької області №18/145 від 02 квітня 2020 року.

Ухвалою від 12 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з неподанням до суду копій доданих до позовної заяви документів.

23 березня 2021 року на виконання вимог ухвали від 12 березня 2021 року позивачем подано до суду документи до копії позовної заяви.

Ухвалою від 29 березня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20 квітня 2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі №120/2947/20-а Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2020 року відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" в редакції, чинній на час здійснення перерахунку. Крім того, відповідач зауважує, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а тому 01 грудня 2020 року застосовано обмеження розміру пенсії максимальним розміром. Також відповідач вказує на те, що предметом оскарження у цій справі є відповідь на звернення позивача щодо виконання рішення суду, а не рішення пенсійного органу, як помилково вважає позивач. Отже, на думку відповідача, пенсія позивачу перерахована та виплачується згідно з вимогами чинного законодавства.

04 червня 2021 року відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, за результатами розгляду якого ухвалою суду від 25 червня 2021 року відмовлено у задоволенні такого клопотання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

З 05 грудня 2002 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру".

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, відповідно до якого умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

02 квітня 2020 року прокуратурою Вінницької області позивачу видано довідку №18/145 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Довідка видана на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року та постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури".

16 квітня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Вінницької області №18/145, що видана 02 квітня 2020 року .

Проте, листом від 22 травня 2020 року вих. №1921-1669/П-02/8-0200/20 відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача.

Не погодившись з такими діями пенсійного органу, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі №120/2947/20-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладену у листі від 22 травня 2020 року вих. №1921-1669/П-02/8-0200/20, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII у розмірі 90 % розміру грошового забезпечення на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/145, врахувавши при цьому раніше виплачені суми; в частині здійснення такого перерахунку без обмеження пенсії максимальним розміром відмовлено у задоволенні такої вимоги.

02 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії без обмеження її максимальним розміром з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/145.

Листом вих. №5086-5018/П-02/8-0200/21 від 25 листопада 2020 року відповідач повідомив позивача про здійснення перерахунку його пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області №18/145 від 02 квітня 2020 року, виходячи з 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, однак при цьому застосовано обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Разом з тим, умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (надалі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина 20 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ).

Частиною 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачалося, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому, до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI (надалі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина 17 статті 50-1 Закону №3668-VI з 01 жовтня 2011 року стала 18, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (надалі - Закон №1697-VІІ).

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону №1697-VІІ пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 пенсію за вислугу років призначено 05 грудня 2002 року і така обчислена відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ в розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Проте, під час здійснення перерахунку пенсії позивача пенсійним органом безпідставно застосовано положення частини 2 статті 86 Закону №1697-VІІ, оскільки відповідні положення підлягають застосуванню лише при призначенні пенсії після набрання цією нормою чинності.

Такі висновки узгоджуються із практикою суду конституційної юрисдикції.

Так, у рішенні від 05 квітня 2001 №3-рп/2001 Конституційний Суд України вказав, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Натомість, дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, наведене вище свідчить про те, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії виникла лише одна підстава її перерахунку, а саме збільшився розмір заробітної плати працівників органів прокуратури за відповідною посадою. Інші ж складові, зокрема й відсотковий розмір пенсійних виплат, не змінилися.

А тому суд переконаний, що відсотковий розмір вже призначеної пенсії є сталим та не може змінюватися.

Водночас, в ході судового розгляду встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2021 року, ухваленому за результатами розгляду справи №120/2947/20-а, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII у розмірі 90% розміру грошового забезпечення на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/145.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/145, виходячи із 90% розміру грошового забезпечення, що підтверджується долученим до відзиву на позовну заяву рішенням пенсійного органу №40 від 11 листопада 2020 року.

Однак, під час такого перерахунку відповідачем застосовано обмеження пенсії максимальним розміром.

Визначаючись із обгрунтованістю дій пенсійного органу щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, суд враховує наступне.

Відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VІІ (в редакції Законів України від 24 грудня 2015 року №911-VІІІ та від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн. визначено Законом України віл 24 грудня 2015 року №911-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №911-VІІІ) та Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774-VІІІ).

Однак, як слідує з пунктів 1 та 2 Прикінцевих положень Закону №911-VІІІ, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, згідно з пунктом 1 Прикінцевих положень Закону №1774-VІІІ цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Відтак, законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не належить, оскільки у спірних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.

Таких висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 04 березня 2021 року у справі №589/3997/16-а.

Отже, відповідачем безпідставно застосовано обмеження пенсії позивача максимальним розміром під час її перерахунку з 01 січня 2020 року.

Водночас, у позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене в листі від 25 листопада 2020 року №5086-5018/П-02/8-0200, про проведення перерахунку позивачу пенсії із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд заяви про призначення або перерахунок пенсії повинно прийматися у формі рішення (протоколу). Чинне законодавство не наділяє суб`єкта владних повноважень приймати нормативні та інші акти у формі листів, в іншому випадку такі дії кваліфікуються як протиправні дії щодо неприйняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії чи про відмову.

В ході судового розгляду встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача листом вих. №5086-5018/П-02/8-0200 від 25 листопада 2020 року пенсійний орган повідомив позивача про здійснення перерахунку його пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області №18/145 від 02 квітня 2020 року, виходячи з 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, застосувавши при цьому обмеження її максимальним розміром.

Отже, за результатами розгляду заяви позивача від 02 листопада 2020 року відповідач рішення не приймав, а листом від 25 листопада 2020 року повідомив про неможливість проведення відповідного перерахунку.

Таким чином, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/145.

А тому, починаючи з 01 січня 2020 року, тобто з дати застосування обмеження пенсії позивача максимальним розміром, відповідача слід зобов`язати здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її граничного розміру, врахувавши при цьому раніше виплачені суми пенсії.

Водночас, вимоги в частині зобов`язання пенсійний орган перерахувати та виплатити позивачеві пенсію на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/45 із зазначенням відсоткового значення задоволенню не підлягають, адже протиправність дій пенсійного органу в цій частині вже встановлена рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі №120/2947/20-а.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень, а тому на користь позивача слід стягнути 454 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 908 гривень як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02 квітня 2020 року №18/145 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01 січня 2020 року здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, врахувавши при цьому раніше виплачені суми пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Повний текст рішення складено 25.06.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович