Справа № 400/4403/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 р. № 400/4403/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Ковальського Є. В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Віденчук Н. С., представника відповідача Черно К. А. в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ,

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ,

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.08.2020 № , № 6 і вимоги від 07.09.2020 № Ф-117364-54,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.08.2020 № 6 про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 835 555,16 грн та застосування штрафної санкції в сумі 208 888,79 грн;

визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.08.2020 № 6 про визначення грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 69 629,61 грн та застосування штрафної санкції в сумі 17407,41 грн;

визнати неправомірною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-117364-54 від 07.09.2020 з повідомленням про заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в сумі 45 039,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 вказав на недоведеність відповідачем фактів порушення позивачем вимог податкового законодавства, що стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень. Доводів щодо протиправності вимоги про сплату боргу (недоїмки) позов не містить.

Ухвалою від 12.10.2020 (т. с. 9, ар. 23-24) суд відкрив провадження у справі, постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, призначив дату та час судового засідання, встановив Головному управлінню ДПС у Миколаївській області (надалі - Управління або відповідач) строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 27.10.2020 (т. с. 9, ар. 32-33) суд задовольнив заяву позивача (т. с. 9, ар. 26-27), якою він доповнив адміністративний позов вимогою про визнання неправомірною та скасування податкової вимоги від 17.09.2020 № 119836-54.

Управління позов не визнало, зазначило у відзиві (т. с. 9, ар. 41-43), що діяло відповідно до норм Податкового кодексу України.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Ухвалою від 12.11.2020 (т. с. 9, ар. 54-55) суд задовольнив клопотання відповідача (т. с. 9, ар. 40) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 04.12.2020 (т. с. 9, ар. 75-77) суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі (т. с. 9, ар. 59-61).

Ухвалою від 16.03.2021 суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду (т. с. 9, ар. 125).

В судовому засіданні позивач і його представник вимоги адміністративного позову підтримали, представник Управління просила відмовити у його задоволенні.

Як встановлено судом, з 27.05.2019 по 07.06.2019 посадові особи Управління провели документальну планову виїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.03.2017 по 31.12.2019, результати якої оформили актом від 14.06.2019 № 872/14-29-13-05/ НОМЕР_1 (надалі - Акт, т. с. 1, ар. 27-78).

З урахуванням висновків Акта, 26.07.2019 Управління прийняло:

податкове повідомлення-рішення № 5, яким збільшило суму грошового зобов`язання позивача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 1 050 485,20 грн, з яких: 840 388,16 грн - податкові зобов`язання, 210 097,04 грн - штраф (надалі - ППР 6, т. с. 9, ар. 160-161);

податкове повідомлення-рішення № 5, яким збільшило суму грошового зобов`язання позивача з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 87 540,45 грн, з яких: 70 032,36 грн - податкові зобов`язання, 17 508,09 грн - штраф (надалі - ППР 5, т. с. 9, ар. 156-157);

вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-78 на суму 110 803,64 грн (надалі - Вимога Ф-78, т. с. 9, ар. 164);

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (110 803,84 грн) в сумі 19 588,86 грн (надалі - Рішення , т. с. 9, ар. 165).

Позивач із зазначеними ППР, вимогою і рішенням не погодився, тому у 2019 році звернувся до суду.

Рішенням від 06.10.2020 у справі № 400/3894/19 Миколаївський окружний адміністративний суд позов ФОП ОСОБА_1 задовольнив повністю.

Постановою від 21.07.2020 (надалі - Постанова від 21.07.2020, т. с. 9, ар. 63-71) П`ятий апеляційний адміністративний суд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/3894/19 скасував, прийняв нове рішення, яким частково задовольнив позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 - скасував ППР 5 в частині витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування та туристичні послуги, скасував ППР 5 в частині витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування та туристичні послуги, в задоволенні інших позовних вимог відмовив.

З посиланням на Постанову від 21.07.2020, 07.08.2020, Управління прийняло:

податкове повідомлення-рішення № 6, яким збільшило суму грошового зобов`язання позивача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 1 044 443,95 грн, з яких: 835 555,16 грн - податкові зобов`язання, 208 888,79 грн - штраф (надалі - ППР 6, т. с. 1, ар. 82-83).

податкове повідомлення-рішення № 6, яким збільшило суму грошового зобов`язання позивача з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 87 037,02 грн, з яких: 69 629,61 грн - податкові зобов`язання, 17 407,41 грн - штраф (надалі - ППР 6, т. с. 1, ар. 80-81).

У додаткових поясненнях (т. с. 9, ар. 147-149) відповідач, з посиланням на результати перевірки та висновки, що містяться у Постанові від 21.07.2020, зазначив, яким чином було визначено суми у ППР 6 та 6. В судовому засіданні представник позивача підтвердила правильність розрахунків Управління.

Також 07.09.2020 Управління сформувало і направило позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-117364-54 на загальну суму 45 039,53 грн (станом на 31.08.2020), з яких: 25 450,67 грн - недоїмка, 19 588,86 грн - штраф (надалі - Вимога Ф-117364-54, т. с. 1, ар. 85). У відзиві на позовну заяву Управління пояснило, що 25 450,67 грн - несплачений залишок донарахованої суми 110 803,64 грн (Вимога Ф-78), 19 588,86 грн - штраф, накладений Рішенням . Як вказано вище, у задоволенні позовних вимог в частині Вимоги Ф-78 та Рішення Постановою від 21.07.2020 було відмовлено.

17.09.2020 Управління сформувало і направило позивачу податкову вимогу № 119836-54 (надалі - Податкова вимога, т. с. 9, ар. 28), в якій вказало, що станом на 16.09.2020 сума його податкового боргу становить 1 429 951,63 грн, з яких:

з податку на доходи - 1 321 984,78 грн (основний платіж - 833 699,18 грн, штраф - 208 888,79 грн, пеня - 279 396,81 грн);

з військового збору - 107 966,85 грн (основний платіж - 69 629,59 грн, штраф - 17 407,40 грн, пеня - 20 929,86 грн).

Приймаючи рішення, суд виходив з такого.

ППР 6 і ППР 6 відповідач прийняв на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Відповідно до цієї норми, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з підпунктом 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

В такому випадку податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (пункт 60.4 статті 60 Податкового кодексу України).

При вирішенні питання законності податкових повідомлень-рішень, що були прийняті з урахуванням рішення суду, що набрало законної сили, та містять зменшені суми грошових зобов`язань, суд має встановити, чи відповідають ці податкові повідомлення-рішення висновкам суду.

В зв`язку з цим, суд не надав оцінки доданим до позовної заяви документам, які, за твердженнями позивача, спростовують висновки Акта, оскільки ці документи не є належними доказами у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 18.09.2019 у справі № 1440/2279/18 Верховний Суд, зокрема, вказав: «… щодо посилання позивача на обставини, які, на його думку, спростовують факт вчинення порушень при формуванні даних податкового обліку за результатами операцій із ТОВ …, то суди попередніх інстанцій надали вказаним посиланням оцінку з дотриманням положень процесуального законодавства, оскільки судовими рішеннями по справі №…, на виконання вимог яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, вже встановлена суть та обставини щодо правовідносин позивача і його контрагента. Вказані рішення набрали законної сили, а тому, в силу вимог статті 129 Конституції України, є обов`язковими до виконання …».

Аргументи позивача зводяться до його незгоди з висновками Акта, при цьому доводів щодо недотримання Управлінням статті 60 Податкового кодексу України адміністративний позов не містить.

Суд перевірив розрахунки відповідача і встановив, що суми у ППР 6 і ППР 6 були визначені на підставі висновків Акта, обґрунтованість та законність яких були підтверджені Постановою від 21.07.2020.

На підставі викладеного суд визнав, що Управління діяло відповідно до норм Податкового кодексу України.

Доводів щодо протиправності Вимоги Ф-117364-54 та Податкової вимоги адміністративний позов не містить.

Відповідно до абзацу першого пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

ППР 6 і ППР 6 позивач отримав 31.08.2020, про що вказав у позові. Інформації про адміністративне оскарження цих рішень позов не містить. До суду позивач звернувся 05.10.2020 (т. с. 9, ар. 21), тобто після закінчення 10 робочих днів для сплати нарахованих грошових зобов`язань (14.09.2020). Станом на 16.09.2020 у позивача виник податковий борг, тому направлення Податкової вимоги відповідало статті 59 Податкового кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору) покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код за ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Дата складення повного судового рішення - 29.06.2021.

Суддя В.В. Птичкіна