Справа № 160/740/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/740/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року (суддя Кадникова Г.В.) у справі №160/740/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАКО 2017" про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В :

ТОВ «Марганецька птахофабрика» звернулося до суду з позовом в якому просило визнати протиправними та скасувати від 29.08.2019 року № збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 291'471грн. 25коп. (за податковими зобов`язаннями 233'177грн. та за штрафними санкціями 58'294грн. 25коп.).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки перевіряючих осіб щодо нереальності правочину, укладеного з ТОВ «Дако 2017», і вказував на реальність господарських операцій, за наслідками яких позивачем визначено податкові зобов`язання з податку на додану вартість.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року позов задоволено.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що встановлені обставини справи свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем та підтвердження цих операцій належним чином оформленими первинними документами.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (яке є правонаступником Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що у період з 22.07.2019 по 26.07.2019 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.19-1.1 ст.19-1 п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 п.п.78.1.1 п.п. 78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, згідно з наказом від 02.07.2019 №3937-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ Марганецька птахофабрика з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю Дако 2017 (далі ТОВ Дако 2017, третя особа) () за період з 01.11.2018 по 30.11.2018.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акт №43016/04-36-14-21/30791702 від 02.08.2019, в якому зроблено висновки про порушення підприємством вимог п.198.1 п.198.2 п.198.3 п.198.6 ст.198, п. 200.1 п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за листопад 2018 всього в сумі 233 177грн. 00коп.

Такі висновки контролюючого органу, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на такому.

Так проведеною перевіркою встановлено відображення ТОВ «Марганецька птахофабрика» у податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Дако 2017» з приводу придбання товару.

Вказані господарські операції контролюючий орган вважає нереальними. Нереальність операцій пов`язував з тим, що згідно з базою даних Єдиний реєстр податкових накладних не встановлено походження товару по ланцюгу постачання, які придбавалися ТОВ «Марганецька птахофабрика».

Так, в акті перевірки відображено, що ТОВ «Марганецька птахофабрика» (Покупець) уклало з ТОВ «ДАКО 2017» () (Постачальник) договір поставки від 01.10.2018 року № 01/10/18 на отримання товару (макуха соняшникова).

Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних діяльності ТОВ «ДАКО 2017» по ланцюгу господарських операцій з руху вищезазначених товарів встановлено відсутність джерела їх законного введення в обіг та реального задекларованого виробництва.

ТОВ «ДАКО 2017» відображено придбання макухи соняшникової у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УСК» (). Відповідно до наданих до перевірки товарно - транспортних накладних встановлено, що товар відвантажувався з території ТОВ «ТД УСК». сільськогосподарського призначення, станом на 01.01.2018 відсутні основні фонди, що свідчить про неможливість ведення будь - яких посівних та інших робіт, пов`язаних з вирощуванням соняшника, кількість працюючих становить 8 осіб, основний вид діяльності - «Оптова торгівля зерном...».

Так як макуха - побічний продукт після вичавлення олії пресуванням з насіння олійних культур, необхідно дослідити джерело походження сировини - соняшника

Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УСК» відображено придбання насіння соняшника низькоолійного у наступних контрагентів: ТОВ "ОЛЛ-ІНВЕСТ" (), ТОВ "ЛОТОС ФІНАНС" (), TOB "СТ КЛЕБЕР АГРО" ().

Постачальником соняшника для ТОВ "ЛОТОС ФІНАНС" та TOB "СТ КЛЕБЕР АГРО" по 4 ланці постачання значиться ТОВ «Техно - Промпостач» ().

Постачальниками насіння соняшника низько олійного для ТОВ «Техно - Промпостач» відображено ТОВ "БЕЛІНОРС" (), ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕСКЕЙБУД" ().

Відповідно до інформаційних баз даних ДФС України встановлено:

ТОВ "ОЛЛ-ІНВЕСТ" у звітному періоді листопад 2018 року у підприємства відсутній податковий кредит, у ЄРПН не зареєстровані податкові накладні на придбання будь - яких товарів, у т.ч. соняшника. Кількість працюючих на підприємстві - 1 особа, відсутні основні фонди, інші необоротні активи, тобто відсутні будь - які виробничі потужності, складські приміщення, транспортні засоби, земельні ділянки для здійснення господарської діяльності.

ТОВ "СТ КЛЕБЕР АГРО" з листопада 2018 року по теперішній час підприємство не звітує, інформація щодо наявності у підприємства власних або орендованих основних фондів, земельних ділянок, транспортних засобів, а також наявних запасів, готової продукції - відсутня. Кількість працюючих встановити не можливо.

TOB «Техно - Промпостач» зареєстроване лише 18.10.2018 року та вже перша податкова декларація з податку на додану вартість подана за листопад 2018 року із значними показниками податкових зобов`язань і податкового кредиту.

ТОВ "БЕЛІНОРС" () зареєстроване 04.10.2018, податкові декларації з податку на додану вартість підприємством не подавались з листопада 2018 року по теперішній час. Відсутня інформація щодо кількості працюючих, наявності основних фондів, земельних ділянок, транспортних засобів, запасів, готової продукції.

Згідно зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних відображено реалізацію ТОВ "БЕЛІНОРС" товарів: рекламні послуги, щебінь (548,4 т), насіння соняшнику (118,13 т), кукурудза 3 кл. (400 т), дошка обрізка, брус, вогнезахисний склад у відрах, при цьому у придбанні відображено: органічна хімічна сполука N-метиланілін (15,367 т), олива індустріальна И-20А (54,758 т), цигарки в асортименті (63 594 пач).

ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕСКЕЙБУД" () зареєстроване 25.09.2018, податкові декларації з податку на додану вартість за період вересень 2018 року - січень 2019 року підприємством не подавались. Відсутня інформація щодо кількості працюючих, наявності основних фондів, земельних ділянок, транспортних засобів, запасів, готової продукції.

Згідно зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, відображено реалізацію ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕСКЕЙБУД" товарів: адаптер, батарея, блок живлення, гвинт, діод, запобіжник, кабель, конденсатор, контакт, корпус роз`ємну, кукурудза 3 кл, мікроперемикач, термоусадка, транзистор, щупи, осцилоскоп, стабілізатор, при цьому у придбанні відображено: органічна хімічна сполука N-метиланілін (13,573 т), цигарки в асортименті (63 680 пач).

Відповідно до відкритих джерел інформації - Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що дані постачальники є фігурантами кримінальних проваджень за фактами вчинення за попередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва.

Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність придбання вищезазначеними контрагентами товарно-матеріальних цінностей, що в подальшому були реалізовані на ТОВ «Марганецька птахофабрика» у листопаді 2018 року.

З цих підстав, контролюючим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій між ТОВ «Марганецька птахофабрика» та ТОВ «Дако 2017» і, як наслідок, про неправомірність формування ТОВ «Марганецька птахофабрика» податкового кредиту, що вплинуло на загальний фінансовий результат та правильність визначення податкових зобов`язань.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29.08.2019, якими підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 233 177грн. 00коп. та застосовано штрафі санкції у розмірі 58 294грн. 25коп.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що заниження ТОВ «Марганецька птахофабрика» податкових зобов`язань з податку на додану вартість, контролюючий орган пов`язує із завищення податкового кредиту по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Дако 2017», з огляду на позицію контролюючого органу щодо нереальності цих господарських операцій.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, враховуючи приписи ч.2 ст.73 КАС України, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та зазначеним постачальником, а також підтвердження цих операцій належним чином оформленими первинними документами.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що основним видом господарської діяльності позивача є розведення свійської птиці.

У межах своєї господарської діяльності позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Дако 2017» з приводу придбання товару кормів для птиці.

Так, 01.10.2018 між ТОВ «Марганецька птахофабрика» (покупець) та ТОВ «Дако 2017» (Постачальник) укладено договір поставки №01/10/2018, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця товар макуха соняшникова, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити даний товар.

На підтвердження фактичного виконання сторонами умов договору позивачем надано видаткові накладні; акти приймання-передачі; протоколи випробувань продукції; акти на різницю ваги; товарно-транспортні накладні; рахунки на оплату товару; платіжні доручення про оплату поставленого товару.

В подальшому придбаний товар був використаний позивачем для виготовлення комбікормів на підставі Договору підряду №2912/МПФ на виконання робіт по вигтотовленню продукції від 29.12.2017, який укладено між позивачем та ТОВ «Агро Ком».

Отже, встановлені обставини справи свідчать про реальність господарських відносин між позивачем з ТОВ «Дако 2017».

При цьому, з наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування придбаного товару, його кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені обставини справи свідчать про належне документальне підтвердження господарських операцій, ділову мету здійснення таких господарських операцій, а саме придбання товарів та послуг з метою ведення власної господарської діяльності, зміну у власному капіталу позивача (оплату вартості придбаних товарів). Тобто, встановлені обставини у цій справі свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем.

З приводу аргументів відповідача щодо недоведеності факту постачання та придбання позивачем товару, у зв`язку із неможливістю встановлення походження такого товару за ланцюгом постачання за так званим розривом ланцюга постачання та формування податкового кредиту за рахунок підміни товару, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості під час придбання товару у постачальника встановлювати його походження по «ланцюгу постачання», а тому не може нести відповідальність за можливі порушення, які були допущені контрагентами прямих постачальників.

Отже відносини постачальника (ТОВ «Деко 2017») із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не було доведено суду того, що господарські операції, які відображені позивачем у податковому обліку, не мали реального характеру.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, дослідивши аргументи відповідача, з якими останній пов`язує незаконність рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

З приводу клопотання відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так у поданому клопотанні (а.с. 192) відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду. Обгрунтовуючи вказане клопотання відповідачем посилається на те, що оскільки позивач скористався процедурою адміністративного оскарження ППР, то строк для оскарження ППР у судовому порядку становить один місяць з дня, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.19 ст.56 ПК України). Така позиція відповідачем обгрунтована посиланням на останню у часі правову позицію Верховного Суду, яка висловлена у справі №500/2486/19 (постанова від 26.11.2020) та якою відступлено від попередньої позиції Верховного Суду щодо можливості оскарження ППР протягом 1095 днів. У спірному випадку, як зазначає відповідач, рішення за результатами адміністративного оскарження отримано позивачем 09.12.2020, але з позовом Товариство звернулося до суду 20.01.2020, тобто з пропуском місячного строку.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню відповідача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що дійсно постановою Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 було змінено сталу правову позицію Верховного Суду щодо можливості оскарження ППР протягом 1095 днів. В той же час, така позиція Верховним Судом була змінена після ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі, у зв`язку з чим дотримання позивачем строків звернення із позовом до суду не ставилося під сумнів відповідачем та не досліджувалось судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції вважає, що залишення позову без розгляду, у зв`язку із зміною сталої судової практики вже після подання позову, не буде узгоджуватися із такими принципами як принцип юридичної визначеності, принцип справедливості та принцип доступу до правосуддя. На думку суду апеляційної інстанції зміна сталої судової практики, яка відбулася у спірному випадку у бік застосування коротших строків оскарження ППР у судовому порядку, може та повинна розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду із позовом.

З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року у справі №160/740/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 29.06.2021

Повний текст постанови складено 30.06.2021

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк