Справа № 480/3534/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2021 року Справа № 480/3534/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3534/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКРІС-АГРО" до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС" про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНКРІС-АГРО" (далі по тексту - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (далі по тексту - відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС" (далі по тексту - третя особа), і просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС-АГРО» звернулося до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області в особі Територіального сервісного центру МВС № 5946 із заявами про перезакріплення платних державних номерних знаків НОМЕР_3 та НОМЕР_5 , які на даний час залишено на платному зберіганні в ТСЦ № 5946, на транспортні засоби, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «КРОП-ІНКРІС», а також із заявою про перезакріплення номерного знаку НОМЕР_3 з транспортного засобу TOYOTA НIGHLANDER, кузов № НОМЕР_4 , який належав ТОВ «ІНКРІС-АГРО» на транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER , кузов № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_6 , який на даний час належить ТОВ «КРОП-ІНКРІС»
Проте, відповідачем відмовлено у задоволенні вказаних заяв з тих підстав, що можливості перезакріплення номерних знаків за транспортними засобами інших власників чинним нормативно-правовими актами не передбачено. Окрім того, в листах відповідача зазначено, що номерні знаки НОМЕР_5 та НОМЕР_3 можуть бути закріплені за транспортними засобами, що належать ТОВ «ІНКРІС-АГРО». Щодо можливості закріплення за транспортними засобами ТОВ «КРОП-ІНКРІС» вказаних вище номерних знаків, повідомили, що «Переліком платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання», затвердженим Постановою КМ України від 04.06.2007 №795, передбачена послуга з видачі (заміни) номерних знаків, що видаються за бажанням власників легкових автомобілів та містять визначену комбінацію цифр. Такі номерні знаки видаються з наявних в територіальних сервісних центрах МВС за умови сплати вартості послуги.
Позивач не погоджується із такою відмовою відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 27.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та залучено до участі у справі в якості третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС".
05.05.2021 третьою особою подано до суду пояснення, у яких ТОВ «КРОП-ІНКРІС» погоджується з тим, що відмова відповідача у задоволенні заяв ТОВ «ІНКРІС-АГРО» є безпідставною, оскільки лише посилання на п. 42 (чинному в період до грудня 2018 року) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою КМ України від 07.09,198 №1388 (надалі - Порядок) та посилання на Постанову КМ України від 12.12.2018 № 1077 є недостатнім.
Вказує на те, що відповідно до вимог пункту 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно- розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Згідно пункту 16 Порядку на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп.
Абзацом 8 пункту 42 Порядку (в редакції Постанови КМУ від 16.12.2020 №1273) визначено, що номерні знаки із перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів за умови відповідності їх інформаційного змісту щодо адміністративно-територіальної належності, порядкового номера та серії встановленим вимогам можуть за зверненням власників перезакріплюватися за іншими придбаними ними транспортними засобами.
Щодо посилання позивача, як на підставу задоволення позову, на вимоги «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 №379, зазначає, що відповідно до вказаної Інструкції, всі повноваження, які в ній зазначені, виконуються підрозділами Державної автомобільної інспекції, які були ліквідовані 07.11.2015 у зв`язку з реформою системи МВС. Звертає увагу суду, що будь-які зміни, що стосуються покладення на територіальні сервісні центри МВС повноважень, визначених даною Інструкцією до неї не вносились. Натомість протягом 2015-2021 років до Порядку №1388 неодноразово вносились зміни, які до Інструкції не були внесені у зв`язку з відсутністю потреби, так як вона визначає порядок дій ліквідованого органу, тому у результаті вказаного виникла розбіжність між Інструкцією ДАІ і нині існуючим Порядком.
Норми пункту 42 Порядку, якими не передбачається можливість перезакріплення номерного знака за новим власником транспортного засобу, були прийняті та набули чинності у грудні 2018 року, тобто значно пізніше у порівнянні з нормами абзацу 2 пункту 5.2 Інструкції, які залишилися незмінними з часу затвердження Інструкції у серпні 2010 року.
Також зауважує, що пунктом 1 Порядку встановлено, що ним встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняттю з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Тобто іншими нормативно-правовими актами процедура державної реєстрації/перереєстрації транспортних засобів не визначається.
Таким чином, посадові особи ТСЦ №5946 діяли в рамках чинного законодавства, а відмова щодо перезакріплення номерних знаків на транспортні засоби, зареєстровані за іншим власником, не є протиправною.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази у їх сукупності та встановивши всі фактичні обставини справи, суд встановив наступне.
28.12.2019 між ТОВ "ІНКРІС-АГРО" (Продавець) та ТОВ КРОП-ІНКРІС" (Покупець) укладено договір купівлі продажу №5946/2019/1849119 транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER 2015 року випуску, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 (а.с.16).
Також 28.12.2019 між ТОВ "ІНКРІС-АГРО" (Продавець) та ТОВ КРОП-ІНКРІС" (Покупець) укладено договір купівлі продажу №5946/2019/1849177 транспортного засобу TOYOTA CAMRY 2016 року випуску, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 (а.с.17).
01.04.2021 ТОВ «ІНКРІС-АГРО» звернулося до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області в особі Територіального сервісного центру МВС № 5946 із заявою про перезакріплення платного державного номерного знаку НОМЕР_1 , право на користування яким закріплено за ТОВ «ІНКРІС-АГРО» (відповідно до доданого до заяви Витягу ЄДРПОУ засновниками вказаного товариства є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), що був виданий на транспортний засіб TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , на транспортний засіб TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_2 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_8 ТОВ «КРОП-ІНКРІС» (відповідно до доданого до заяви Витягу ЄДРПОУ засновниками вказаного товариства є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ).
Також 01.04.2021 ТОВ «ІНКРІС-АГРО» звернулося до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області в особі Територіального сервісного центру МВС №5946 із заявою про перезакріплення платного державного номерного знаку НОМЕР_3 , право на користування яким закріплено за ТОВ «ІНКРІС- АГРО» (відповідно до доданого до заяви Витягу ЄДРПОУ засновниками вказаного товариства є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), що був виданий на транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , на інший транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_4 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9 ТОВ «КРОП-ІНКРІС» (відповідно до доданого до заяви Витягу ЄДРПОУ засновниками вказаного товариства є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ).
За результатом розгляду заяв позивача про перезакріплення номерних знаків, листами від 09.04.2021 №31/18-5946-1122 та від 09.04.2021 №31/18-5946-1123, у задоволенні заяв було відмовлено у зв`язку з тим, що пунктом 42 Порядку (чинному в період до грудня 2018 року) було визначено, що «номерні знаки із знятих з обліку транспортних засобів за умови їх відповідності стандартам перезакріплюються за зверненням власників за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників». У той же час, Постановою Кабінет Міністрів України від 12.12.2018 №1077 (набрала чинності 20.12.2018) слова «або за транспортними засобами інших власників» з пункту 42 Порядку було виключено.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Територіальні сервісні центри РСЦ ГСЦ МВС у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами і актами Верховної Ради України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, наказами МВС, ГСЦ МВС, РСЦ, а також іншими нормативно-правовими актами.
Територіальний сервісний центр № 5946 при здійсненні своєї реєстраційної діяльності керується Законом України віл 30.06.1993 № 3353-ХІІ "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", а також постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 № 795 "Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання".
За змістом статті 34 Закону України від 30.06.1993 № 3353-ХІІ "Про дорожній рух" (далі - Закон № 3353-ХІІ) державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються державними стандартами України.
Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків установлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388).
Так, за приписами пункту 3 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
У пункту 8 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
Згідно з абзацом першим пункту 16 Порядку № 1388 номерний знак видається на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби.
Пунктом 33 Порядку № 1388 передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі, зокрема, зміни їх власників. При перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться.
При цьому суд зазначає, що відповідно до абзацу 7 пункту 42 Порядку № 1388 номерні знаки із перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів за умови відповідності їх інформаційного змісту щодо адміністративно-територіальної належності, порядкового номера та серії встановленим вимогам можуть за зверненням власників перезакріплюватися за іншими придбаними ними транспортними засобами.
Тобто, Порядок № 1388 не передбачає, що номерні знаки із перереєстрованих транспортних засобів можуть за звернення власника перезакріплюватися за транспортними засобами інших осіб.
Відтак, на думку суду, відсутні підстави вважати, що відповідач діяв неправомірно, відмовляючи позивачеві у перезакріпленні номерних знаків НОМЕР_1 та НОМЕР_3 .
Позивач зазначає, що така відмова суперечить пункту 5.2 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379 (далі - Інструкція № 379), яка є чинною.
Однак суд не може погодитися з доводами позивача з огляду на наступне.
Так, Інструкція № 379 затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи України з метою впорядкування роботи підрозділів Державтоінспекції МВС з питань видачі реєстраційних документів і номерних знаків на транспортні засоби.
Абзацом 1 пункту 4.1 Інструкції № 379 передбачено, що у разі заміни номерних знаків (крім випадків їх втрати або викрадення) проводиться перереєстрація транспортних засобів із заміною свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта). При цьому попередньо видані номерні знаки вилучаються. На заяві обов`язково проставляються відмітка про їх вилучення із зазначенням дати вилучення та підпис уповноваженої посадової особи. Вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що вже були в користуванні, і при їх відповідності встановленим вимогам можуть видаватися для повторного використання або знищуватися в установленому порядку.
За приписами пункту 5.2 Інструкції № 379 номерні знаки, які були закріплені за транспортним засобом, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві.
За письмовою заявою власника ТЗ (додаток 12) або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог пункту 3.5 глави 3 цієї Інструкції. Зазначені номерні знаки за зверненням їх власника перезакріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.
За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.
Таким чином, положення пункту 5.2 Інструкції № 379 дійсно передбачають можливість за заявою власника перезакріплення номерних знаків за транспортним засобом іншого власника, що, однак, не узгоджується з положеннями Порядку № 1388.
Тобто, у даному випадку, має місце неоднакове регулювання одного і того ж питання різними нормативно-правовими актами - Порядком № 1388 та Інструкцією № 379.
Втім, суд враховує, що зміни до абз. 7 п. 42 Порядку № 1388, якими виключено слова "або за транспортними засобами інших власників", були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1077 "Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 і від 4 червня 2007 року № 795".
Отже, норми абз. 7 п. 42 Порядку № 1388, якими не передбачається можливість перезакріплення номерного знака за новим власником транспортного засобу, були прийняті та набули чинності у грудні 2018 року, тобто значно пізніше у порівнянні з нормами абз. 2 п. 5.2 Інструкції № 379, які залишилися незмінними з часу затвердження Інструкції у серпні 2010 року.
Крім того, суд зауважує, що Інструкція № 379 затверджена наказом МВС України, тоді як Порядок № 1388 - постановою Кабінету Міністрів України.
Відтак, саме Порядок № 1388 має вищу юридичну силу, тоді як накази МВС, зокрема Інструкція № 379, носять відомчий, похідний характер та підлягають застосуванню лише в тій частині, що не суперечить актам Кабінету Міністрів України.
З огляду на викладене суд доходить до висновку, що у даному випадку існуюча неузгодженість між абз. 7 п. 42 Порядку № 1388 та абз. 2 п. 5.2 Інструкції № 379 щодо регулювання процедури перезакріплення номерного знака підлягає вирішенню шляхом застосування норм Порядку № 1388.
Відтак, відмовляючи позивачеві у перезакріпленні номерних знаків за транспортним засобом відповідач правомірно застосовував положення абз. 7 п. 42 Порядку № 1388, якими такої можливості не передбачено.
При вирішенні спору суд також враховує, що постановою Кабінету Міністрів України № 795 від 04.06.2007 "Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання" (з наступними змінами) затверджено перелік платних послуг, що надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання, що додаються.
При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2019 № 663 внесено зміни до розділу II переліку платних послуг, визначених вищевказаною постановою № 795 від 04.06.2007, та доповнено пунктами 39-2 і 39-3.
Як встановлено судом, позивач просив відповідача перезакріпити за новим власником номерний знак НОМЕР_1 та НОМЕР_3 .
Разом з тим у матеріалах справи відсутні будь-які докази сплати або наміру про сплату цієї суми позивачем або новим власником транспортного засобу ТОВ "КРОП-ІНКРІС" .
Наведене додатково свідчить про відсутність у діях відповідача ознак протиправності, адже відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не може діяти інакше, окрім як на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі статтею 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Тобто, номерний знак не вважається об`єктом права власності в розумінні норми цивільного права, а є ідентифікаційним знаком у процедурі державної реєстрації транспортного засобу. Вільний обіг номерного знаку у цивільному обороті не передбачено, а тому реалізація щодо нього (номерного знаку) особою права вільного володіння та розпорядження не може здійснюватись. При цьому власник транспортного засобу при його реєстрації фактично здійснює відшкодування встановленої нормативним актом вартості номерних знаків, а не придбає їх у власність, незалежно від розміру такого відшкодування.
Підтвердженням цього також є запроваджені абзацом 3 пункту 16 Порядку № 1388, обмеження щодо заборони вивезення (пересилання) за межі України номерних знаків, виданих на території України, окремо від транспортних засобів, на які вони видані.
Таким чином, номерні знаки не є річчю, предметом матеріального світу, щодо якого виникає право власності.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 у справі № 819/854/16.
Враховуючи зазначене, відмова Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області у перезакріпленні номерних знаків є правомірною, відповідає чинному законодавству та не порушує майнових чи інших прав та законних інтересів позивача. Тому суд не вбачає підстав для визнання оскаржуваних дій відповідача протиправними.
При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 214/3586/16-а, як на обгрунтування своєї позиції щодо тлумачення пункту 5.2 Інструкції № 379, оскільки у вказаній справі Верховний Суд розглядав спори, які виникли у 2016-2017 роках, тобто до внесення змін до абз. 7 п. 42 Порядку № 1388 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1077 "Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 4 червня 2007 р. № 795", а також до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2019 № 663, якою розширено перелік платних послуг, які надаються підрозділами МВС.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право - конкретизоване у законах України.
Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою "Право на ефективний засіб юридичного захисту" вказує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.
За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКРІС-АГРО" до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС" про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька