Справа № 420/8604/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8604/20
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТІД» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТІД» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, у якій позивач, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № 214078 від 25.08.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.07.2020 року працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на пункті габаритно-вагового контролю, розташованого на автомобільній дорозі М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ «Пасат» (232 км + 800 м) було проведено зважування автомобіля позивача DAF XF105.410 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом-самоскидом-Е Krone SDK 27 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), за результатами якого було складено акти від 14.07.2020 року № 040055 та № 225801, а також розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 455 від 14.07.2020 року і довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 031752. Позивач зазначає, що на підставі вищезазначених документів Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області постановою від 25.08.2020 року до ТОВ «Торговий дім ТІД» було застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 34000 грн. Позивач вважає, що наведений розрахунок складений всупереч постанові КМУ від 27.06.2007 року № 879, а довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 031752 від 14.07.2020 року та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 14.07.2020 року № 04055 є недостовірними доказами. На думку позивача, відсутні обґрунтовані правові та фактичні підстави для притягнення позивача до відповідальності шляхом накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн., а тому, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 214078 від 25.08.2020 року підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове судове рішення, яким задовольнити заявлений позов. В апеляційній скарзі апелянт посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції щодо правомірності та правильності зважування вантажного автомобіля позивача обставинам справи. Так, апелянт вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що габаритно-ваговий контроль автомобіля позивача здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях, та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства. Крім того, апелянт вважає, що при проведенні габаритно-вагового контролю автомобіля позивача Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області не враховано властивості вантажу, що не дає можливості з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на одну з осей. Апелянт зазначає, що сипучий вантаж (ячмінь) є рухомим під час зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, а тому, його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що не дає можливості з достовірністю встановити точний показник навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем. При цьому, апелянт звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що загальна маса вантажу транспортного засобу позивача не перевищувала допустимі норми.

Також, разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про заміну відповідача - Управління Укртрансбезпеки в Одеській області його правонаступником на Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки у зв`язку з проведеною реорганізацією.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розпорядженням від 03.03.2020 року № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» Кабінет Міністрів України: погодився з пропозицією Міністерства інфраструктури і Державної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком; установив, що територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, що утворюються.

Згідно з Додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 року № 196-р «Перелік територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються» Управління Укртрансбезпеки в Одеській області реорганізується шляхом злиття Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області та утворення Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, протокольною ухвалою в судовому засіданні 23.06.2021 р. враховуючи вибуття Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, як сторони по справі, правонаступником якого є Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, колегія суддів, у відповідності до приписів ст. 52 КАС України, допустила заміну відповідача у справі в порядку правонаступництва.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачами до суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.07.2020 року працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на пункті габаритно-вагового контролю, розташованого на автомобільній дорозі М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ «Пасат», було здійснено перевірку вантажного транспортного засобу позивача марки DAF XF105.410 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом-самоскидом-Е Krone SDK 27 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

Згідно акту проведення перевірки додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.07.2020 року № 225801, під час перевірки встановлено перевезення позивачем вантажу згідно ТТН № 002272 від 14.07.2020 року з перевищенням вагових обмежень, а саме навантаження на строєну вісь складає 26,945 кг., чим порушено п. 22.5 ПДР.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю також складено:

- акт про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів № 040055 від 14.07.2020 року;

- довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.07.2020 року № 031752 із зазначенням наступних параметрів транспортного засобу: вісь 1 - 6,315 т, вісь 2 - 6,605 т, вісь 3 - 11,110 т, вісь 4 - 8,205 т, вісь 5 - 7,630 т; повна маса транспортного засобу - 39,865 тонни;

- розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 14.07.2020 року № 455, відповідно до якого пройдена відстань транспортного засобу склала - 373 км, навантаження на строєну вісь 26,945 т - перевищено на 22 т (що складає 22,47% від нормативу), плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів - 0,42 євро/км, що у загальній сумі становить 939,96 євро.

На підставі акту перевірки № 225801 від 14.07.2020 року, Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області було винесено постанову № 214078 від 25.08.2020 року про застосування до ТОВ «Торговий дім ТІД» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн. за порушення позивачем вимог ст. 60 ч. 1 абз. 16 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Не погоджуючись із зазначеною постановою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вагові параметри транспортного засобу автомобіля позивача перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2%, що відповідно слугує підставою вважати даний транспортний засіб великоваговим, для руху якого (за правилами частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт») повинен бути отриманий відповідний дозвіл, який позивачем не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова № 214078 від 25.08.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн. є обґрунтованою та законною.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Так, згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні вимоги містять положення ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року № 2862-IV, згідно яких рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ч.ч. 1, 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

В свою чергу, за правилами абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскаржуваною у даній справі постановою від 25.08.2020 року № 214078 застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. згідно акту від 14.07.2020 року № 225801 та положень абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III.

При цьому, зі змісту акту проведення перевірки додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.07.2020 року № 225801 вбачається, що під час перевірки відповідачем встановлено перевезення позивачем вантажу згідно ТТН № 002272 від 14.07.2020 року з перевищенням вагових обмежень, а саме навантаження на строєну вісь складає 26,945 кг., чим порушено п. 22.5 ПДР.

У наведеному акті відповідачем вказано, що таке перевезення здійснено без відповідного дозволу, а перевищення вагових обмежень складає понад 20%.

За встановлених обставин, враховуючи відсутність у позивача дозволу на перевезення вантажу з перевищенням нормативних вагових обмежень понад 20%, відповідач дійшов висновку, що до позивача має бути застосований адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III.

Таким чином, приймаючи оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідач виходив з того, що у спірному випадку при перевезенні позивачем вантажу з перевищенням вагових обмежень останній мав отримати відповідний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу.

В свою чергу, відсутність у позивача дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, стала підставою для прийняття оскаржуваної постанови та застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III.

Проте, доходячи вказаних висновків, відповідачем помилково не враховано, що у спірному випадку згідно ТТН № 002272 від 14.07.2020 року позивачем здійснювалось перевезення вантажу - ячмінь, тобто, вантажу, який за своїми характеристиками є подільним і може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому, перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Так, згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Тобто, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Колегія суддів зазначає, що головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням габаритно-вагових норм без будь-яких винятків. Законодавець з метою збереження автомобільних доріг чітко встановив порядок перевезення таких вантажів, оскільки можливо безперешкодно розділити такий вантаж по різних автомобілях не перевищуючи їх технічні характеристики та не пошкоджуючи автомобільні дороги. Натомість, для неподільних вантажів така можливість відсутня, а тому, законодавством допускається перевезення таких вантажів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, але за умови отримання відповідного дозволу.

Таким чином, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III за відсутність такого дозволу.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем безпідставно оскаржуваною постановою застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф згідно абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III за відсутність дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, оскільки перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм заборонено та видача відповідного дозволу на перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових не передбачена, що свідчить про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ.

Зазначеним обставинам та вимогам Закону № 2344-IIІ помилково судом першої інстанції не надано оцінки, що призвело до неправильного вирішення справи.

Водночас, колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині невірного визначення плати за проїзд внаслідок порушення процедури зважування, порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють таке зважування, оскільки питання щодо наявності підстав для застосування до позивача відповідальності у вигляді плати за проїзд не є предметом розгляду даної справи.

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 814/1460/16, згідно якої, чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами (пункт 22.5 Правил дорожнього руху), тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТІД» - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТІД» до Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області від 25.08.2020 року № 214078 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТІД» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн. на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст.ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик