Справа № 420/7143/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7143/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними матеріалами, у порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовною заявою Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про:

стягнення з ОСОБА_1 на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 571863,26 гривень.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» зазначив, що ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що курсанти у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» вказував, що контракт з ОСОБА_1 було розірвано у зв`язку з академічною неуспішною. У добровільному порядку ОСОБА_1 витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі - не відшкодував.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року про відкриття провадження по адміністративній справі №420/7143/21 була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 , яка згідно інформації наданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ МВС України в Одеській області є місцем реєстрації позивача з 29.03.2017 року, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.34).

Рекомендоване поштове відправлення №422, яким ОСОБА_1 була надіслана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, повернулось на адресу суду з відміткою підприємства поштового зв`язку про неможливість вручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.35).

За правилами пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

У той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» тощо, з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в ухвалі від 01.04.2019 року по справі №9901/811/18 (адміністративне провадження №П/9901/811/18).

Відповідно до частини 1 статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку у порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до ч.11 статті 126 КАС України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про відкриття провадження по справі.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслано, доказів сплати податкового боргу - не надано.

Між тим, у відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 29 червня 2021 року, інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Наказом Національного університету «Одеська морська академія» №1326 від 28.07.2017 року, ОСОБА_1 зараховано на перший курс Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» за денною формою навчання (а.с.8).

Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) №181 від 14.08.2017 року, ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення (а.с.9).

Між Міністерством оборони України в особі начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та добровільно відшкодовувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби (а.с.10-11).

Наказом Національного університету «Одеська морська академія» №390 від 24.03.2021 року, ОСОБА_1 відраховано з Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» за академічну неуспішність (а.с.12).

Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) №62 від 31.03.2021 року, ОСОБА_1 знято з продовольчого забезпечення та оголошено суму до відшкодування за час навчання у розмірі 571863,26 гривень (а.с.14).

Повідомлення з розрахунком належних до відшкодування сум, отримане ОСОБА_1 під підпис 31.04.2021 року (а.с.21).

Оскільки, у добровільному порядку ОСОБА_1 витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі - не відшкодував, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах, врегульовані нормами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон України №2232-XII).

За приписами ч. 3, 5 ст. 25 Закону України №2232-XII, зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абз.4 ч.2 ст.23 вказаного Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абз.3 і абз.6 ч. 2 ст. 23 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України №2232-XII курсанти, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів д, е, є, з, и пункту 1 та, е, є, ж, з пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку «Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 року (далі - Порядок №964) визначено механізм відшкодування курсантами у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно п.3 Порядку №964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з п. 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до п. 2.1.2 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Згідно з п. 2.1.4. Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до п. 2.1.6. Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», у загальній сумі 571863,26 гривень (а.с.16-21).

Згідно з пп.7-8 Порядку №964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 , не зважаючи на взятий на себе обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання) у Національному університеті «Одеська морська академія», будучи ознайомленим з розрахунком нарахованих сум витрат, станом на день розгляду справи не здійснив відшкодування витрат добровільно, а тому, таке відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної у заявленому адміністративному позові та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Доказів оскарження сум витрат, що підлягають відшкодуванню, ОСОБА_1 суду також не надано.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року (справа «РуїзТоріха проти Іспанії») Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрати позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона 8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 571863,26 гривень - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» () витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 571863,26 (п`ятсот сімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят три гривні двадцять шість копійок) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Балан Я.В.