Справа № 280/1905/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Справа № 280/1905/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Міщенко В.В.

представника відповідача - Прокоф`єва С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ),

до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, )

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним і скасувати рішення Митного посту «Запоріжжя» Дніпровської митниці Держмитслужби України від 23.12.2020 № UA110230/2020/000334/2 про коригування митної вартості товарів;

визнати протиправною і скасувати складену Дніпровською митницею Держмитслужби України картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00761.

В обґрунтування позову посилається на те, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості винесене протиправно. Зокрема, зазначає, що позивачем було надано вичерпний перелік документів згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України для визначення митної вартості товарів за першим методом - за ціною договору. Водночас, відповідач, вимагаючи надати додаткові документи всупереч ч. 3 ст. 53 МК України зазначив про наявність розбіжностей у відомостях, що самі по собі не підтверджують числові значення складових митної вартості в документах. Також зазначає, що витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, належні обставини якими ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, всі наведені обставини є надуманими та не логічними, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості. Крім того, відповідач в оскаржуваному рішенні не навів достатніх та логічних аргументів для здійснення коригування заявленої митної вартості товару. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №20416 від 08.04.2021), в якому зазначає, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД № UA110230/2020/028281 від 23.12.2020 спрацювали форми контролю системи управління ризиками. Вказує, що під час подання МД для підтвердження митної вартості товарів декларантом не були надані належні та у повному обсязі документи на виконання вимог ст. 53 МК України. Оскільки в документах, які надані позивачем, були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України у сукупності стали підставою для прийнятгя митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. З урахуванням усіх фактичних обставин справи та норм законодавства, яке регулює питання визначення митної вартості товарів, Дніпровська митниця Держмитслужби вважає, що винесла законні та обгрунтовані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови. З урахуванням викладено у відзиві, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 16.03.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначено підготовче судове засідання на 15.04.2021.

Протокольною ухвалою суду від 15.04.2021 відкладено підготовче засідання на 13.05.2021.

Протокольною ухвалою суду від 13.05.2021 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 08.06.2021.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Пердставник відповідача просив у задоволенні позовної заяви відмовити, з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 08.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

Між Позивачем (Покупець) та Фірмою «Томас Краусс» Німеччина (Продавець), укладено зовнішньоекономічний договір поставки товару №01-2020 від 16.11.2020 року та додаток №1 від 01.12.2020 року, відповідно до умов якого продавець поставляє у власність покупця вживану техніку, запчастини, частини та комплектуючі до легкових автомобілів. Основні умови поставки товару, в тому числі спосіб доставки, оплата, умови передачі товару викладені в тексті договору. Найменування товару, кількість, вартість викладені в додатку №1 від 10.12.2020 року до договору.

Згідно з додатком №1 від 10.12.2020 року до договору поставки, Постачальник зобов`язується поставити 25 позицій вживаних частин та комплектуючих до легкових автомобілів загальною вартістю 11 265.00 EUR (евро).

З метою митного оформлення, 23.12.2020 року до Митного посту «Запоріжжя» Дніпровська митниця Держмитслужби була подана митна декларація № UA 110230/2020/028281 від 23.12.2020р., якою до митного оформлення було заявлено обладнання (товар), яке було у використанні, - транспортні контейнери, техніка, запчастини, частини та комплектуючі до легкових автомобілів в асортименті, загальною вартістю 11265,00 Євро, в тому числі:

1) Двигуни легкових автомобілів (комплект), дизельні; вартість: 70,00 Євро / штука; кількість: 24 шт.; загальна вартість 1680,00 Євро.

2) Двигуни легкових автомобілів (комплект), бензинові; вартість: 50,00 Євро / штука; кількість: 10 шт.; загальна вартість 500,00 Євро.

3) Стальний контейнер (змінний кузов) KRONE WK-7.3RST, 2005 року випуску, № 5W1254182 ; вартість: 350,00 Євро / штука; кількість: 1 шт.; загальна вартість 350,00 Євро.

4) Стальний контейнер (змінний кузов) KRONE WK-7.3RST, 2002 року випуску, № 3W 1176617 ; вартість: 350,00 Євро / штука; кількість: 1 шт.; загальна вартість 350,00 Євро.

5) Повідні вали легкових автомобілів; вартість: 5,00 Євро / штука; кількість: 36 шт.; загальна вартість 180,00 Євро.

6) Кермові механізми легкових автомобілів: вартість: 8,00 Євро / штука; кількість: 20 шт.; загальна вартість 160,00 Євро.

7) Сидіння для легкових автомобілів; вартість: 5,00 Євро / штука; кількість: 50 шт.; загальна вартість 250,00 Євро.

8) Амортизаційні стійки для легкових автомобілів (комплект); вартість: 8,00 Євро / штука; кількість: 48 шт.; загальна вартість 384,00 Євро.

9) Пружини для легкових автомобілів; вартість: 3,00 Євро / штука; кількість: 48 шт.; загальна вартість 144,00 Євро.

10) Капоти двигунів для легкових автомобілів; вартість: 5,00 Євро / штука; кількість: 37 шт.; загальна вартість 185,00 Євро.

11) Крила для легкових автомобілів; вартість: 3,00 Євро / штука; кількість: 35 шт.; загальна вартість 105,00 Євро.

12) Автомобільні фари для легкових автомобілів: вартість: 3,00 Євро / штука; кількість: 61 шт.; загальна вартість 183,00 Євро.

13) Задні ліхтарі для легкових автомобілів; вартість: 3,00 Євро / штука; кількість: 53 шт.; загальна вартість 159,00 Євро.

14) Тахометри для легкових автомобілів; вартість: 2,00 Євро / штука; кількість: 28 шт.; загальна вартість 56,00 Євро.

15) Вентилятори пічки салону для легкових автомобілів; вартість: 2,00 Євро / штука; кількість: 28 шт.; загальна вартість 56.00 Євро.

16) Бампери для легкових автомобілів (комплект); вартість: 5,00 Євро / штука; кількість: 23 шт.; загальна вартість 115,00 Євро.

17) Дзеркала заднього виду для легкових автомобілів; вартість: 1,00 Євро / штука; кількість: 88 шт.; загальна вартість 88,00 Євро.

18) Решіткові піддони; вартість: 10,00 Євро / штука; кількість: 2 шт.; загальна вартість 20,00

Євро.

19) Повітряний компресор ATLAS СОРСО. 1992 року випуску, серійний № 16426-92; вартість: 200,00 Євро / штука; кількість: 1 шт.; загальна вартість 200,00 Євро.

20) Міні-екскаватор CATERPILLAR 302.5С, 2011 року випуску, з грейфером, CAT3025CEGBB05287*; вартість: 5300,00 Євро / штука; кількість: 1 шт.; загальна вартість 5300,00 Євро.

21) Гідравлічний молот для CATERPILLAR 302.5С, № 29100015; вартість: 400,00 Євро / штука; кількість: 1 шт.; загальна вартість 400.00 Свро.

22) Ковш для планування 120 см для CATERPILLAR 302.5С; вартість: 100,00 Свро / штука; кількість: 1 шт.; загальна вартість 100,00 Євро.

23) Ковш для планування 100 см для CATERPILLAR 302.5С; вартість: 100,00 Євро / штука; кількість: 1 шг.; загальна вартість 100,00 Євро.

24) Зворотна лопата 40 см для CATERPILLAR 302.5С; вартість: 100,00 Євро / штука; кількість: 1 шт.; загальна вартість 100,00 Євро.

25) Зворотна лопата 30 см для CATERPILLAR 302.5С; вартість: 100,00 Євро / штука; кількість: 1 шт.; загальна вартість 100,00 Євро

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані наступні документи: Рахунок-фактура (інвойс) 581 від 10.12.2020р., Автотранспортна накладна 199874 від 10.12.2020р., Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.12.20р., Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 01-12 від 16.12.20р., Експертний висновок Запорізької ТИП про знос та вартість товару ОЦ-7000 від 18.12.2020р., Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів 01-2020 від 16.11.20р., Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток 1 від 10.12.20р., Договір про надання послуг митного брокера ВБ-223 від 22.05.2017р.. технічна інформація б/н від 17.12.20р., технічний опис№1 від 16.12.20р., технічний опис б/н від 14.12.20р., Копія митної декларації країни відправлення MRN20DE42E1 від 11.12.20р.

При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1) Згідно п.п. 5.1 контракту від 16.11.2020 № 01-2020 передбачена оплата за товар протягом 60 календарних днів від дати відвантаження. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Платіжне доручення щодо оплати товару до митного оформлення не надано.

2) До митного оформлення надано експертний висновок від 18.12.2020 № ОЦ-7000. Висновок містить інформацію щодо відсоткового зносу наданого до експертизи обладнання взагалі та в діапазоні 65-80%, тобто відсутня будь яка інформація щодо відсоткового зносу для кожного товару.

3) Наданий до митного оформлення рахунок від 10.12.2020 № 581 не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву у достовірності зазначених відомостей та указує на наявність фіскальних ризиків, в частині можливого заниження митної вартості заявленого товару.

4) Копія митної декларації країни відправлення від 11.12.2020 №MRN20DE42E 1 та рахунок від 10.12.2020 № 581 не містить умови поставки згідно міжнародних правил ІНКОТЕРМС, за яких сформовано ціну. Хоча згідно контракту від 16.11.2020 № 01-2020 партія товару переміщується згідно умов FCA Gehren/Jesuborn.

23.12.2020 посадовою особою митниці надіслано електронне повідомлення декларанту щодо запиту надання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МКУ, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

23.12.2020 брокер TOB «В- БЕСТ» О.М. Юрченко повідомив митний орган про відсутність запитуваних документів (додаткові документи надаватись не будуть - запис у повідомленні відповідача).

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000334/2 від 23.12.2020 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00761.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД № UA110230/2020/028473 від 24.12.2020 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000334/2 від 23.12.2020. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України (відстрочення платежів до 24.03.2021).

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного кодексу України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 «Резервний метод» МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності (постанова ВС від 05.12.2019 у справі № 826/3120/16, від 14.11.2019 у справі № 814/264/16 тощо).

Під час здійснення Дніпровською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом у митного органу виникли сумніви щодо достовірності фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару, а саме:

1) Згідно п.п. 5.1 контракту від 16.11.2020 № 01-2020 передбачена оплата за товар протягом 60 календарних днів від дати відвантаження. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Платіжне доручення щодо оплати товару до митного оформлення не надано.

З цього приводу суд зазначає, що згідно договору про поставку товарів №01-2020 від 16.11.2020, а саме до пункту 5.1, покупець зобов`язується провести оплату протягом 60 календарних днів після доставки товару в країну покупця, тобто оплата вже після доставки товару. Отже, на дату митного оформлення товару, ФОП « ОСОБА_2 » не проводив оплату товару та не мав обов`язку проводити оплату на той строк та не мав змоги надати платіжне доручення.

При цьому слід зауважити, що стаття 53 МК України допускає існування ситуації, коли товар переданий для митного оформлення ще не оплачений. Тому, неподання до митного оформлення платіжного документа, за умови ненастання строку сплати не може вважатись неповнотою поданих відомостей щодо митної вартості товару.

2) До митного оформлення надано експертний висновок від 18.12.2020 № ОЦ-7000. Висновок містить інформацію щодо відсоткового зносу наданого до експертизи обладнання взагалі та в діапазоні 65-80%, тобто відсутня будь яка інформація щодо відсоткового зносу для кожного товару.

В дослідженому судом експертному висновку від 18.12.2020 №ОЦ-7000, експертом ОСОБА_3 наявні питання визначення величини зносу обладнання, визначення вартості товару, проведено огляд обладнання. Експертний висновок містить інформацію щодо відсоткового зносу для кожного товару (таблиця №1 висновку), містить опис обладнання по кожній позиції, в наявності опис пошкоджень або факт експлуатації кожної позиції обладнання, містить повний опис вартості кожної одиниці обладнання. Відтак, твердження митного органу в цій частині не відповідають дійсності.

Крім того, суд зазначає, що експертний висновок не відноситься до переліку визначених ч.2 ст.53 МКУ документів, які підтверджують митну вартість товарів, а тому, митний орган не може посилатись на неповноту даних щодо митної вартості товарів у такому документі.

3)Наданий до митного оформлення рахунок від 10.12.2020 № 581 не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву у достовірності зазначених відомостей та указує на наявність фіскальних ризиків, в частині можливого заниження митної вартості заявленого товару.

Досліджуючи рахунок від 10.12.2020 № 581 судом встановлено, що він містить печатку відправника і відтиск печатки торгово- промислової палати країни відправлення, тобто містить усі необхідні реквізити. В законодавстві відсутні вимоги обов`язкової наявності на рахунку печатки митниці країни відправлення, при оформленні вантажу на рахунках не ставляться печатки митниці відправника. Більш того, відсутня інша інформація, яка би дозволяла зробити висновок про недостовірність даних рахунку або наявності любих ризиків пов`язаних з цим документом.

4) Копія митної декларації країни відправлення від 11.12.2020 №MRN20DE42E 1 та рахунок від 10.12.2020 № 581 не містить умови поставки згідно міжнародних правил ІНКОТЕРМС, за яких сформовано ціну. Хоча згідно контракту від 16.11.2020 № 01-2020 партія товару переміщується згідно умов FCA Gehren/Jesuborn.

Вказуючи на відсутність такої інформації в митній декларації країни відправлення митний орган не враховує того, що правила заповнення таких митних декларацій визначаються саме країною відправлення. Натомість, посилаючись на такий недолік, відповідач не наводить будь-яких даних того, що внесення такої інформації у відповідній країні відправлення є обов`язковим.

Надаючи оцінку доводам митного органу, суд виходить з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Так, ВС у постанові від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що «Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей…».

Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як не містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого товару, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів у декларанта.

Проте, на підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Дніпровською митницею Держмитслужби повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір купівлі-продажу та додатки до нього у разі їх наявності; 2) договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку транспортного засобу; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, про вартість транспортного засобу.

Також відповідно до частини 6 статті 53 МК України декларанту було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Слід зазначити, що з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим митниця може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі можливі документи, передбачені у статті 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд зауважує, що витребовуючи весь перелік додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, передбачений ч. 3 ст. 53 МК України, митний орган не обгрунтував яким чином кожен з витребуваних документів може усунути розбіжність або підтвердити заявлену мину вартість товару.

23.12.2020 декларант повідомив митницю, що додаткові документи надаватись не будуть.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як зазначено митницею в оскаржуваному рішенні, за результатом проведення консультації встановлено, що застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст. 59, ст. 60 МКУ. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст. 62, ст. 63 МКУ. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо розрахунку - 12752 євро/шт.

Верховним Судом у Постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 818/1186/17 зазначено наступне: «...Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.»

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 27 липня 2018 року по справі № 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000334/2 від 23.12.2020, у ньому зазначено лише про наявність у митниці інформації щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Однак, оскаржуване рішення такої інформації не містить.

Крім того, вказане коригування митної вартості не відповідає обставинам справи та фактичному товару, який оформлявся відповідно митної декларації. Так, у зазначеному товарі в Таблиці з помітками б/в, вказаний стан придатності для експлуатації без ремонту. В той же час, товар який вказувався в позивачем в МД потребує значного ремонту або заміни основних частин таких як двигун або інших відповідальних вузлів; зазначені в таблиці «частини мостів для сільгосптехніки», але позивач завозив та розмитнював частини техніки тільки для легкових автомобілів; зазначені в таблиці «рульове управління для сільгосптехніки», не відповідає товару позивача, який завозив та розмитнював рульове управління для легкових автомобілів; зазначена в таблиці «підвіска амортизатора» виробництвом 2011-2015 років, але возився аналогічний товар роками виробництва 2003 року; зазначені в таблиці «двері для легкового транспорту» взагалі не завозились позивачем; зазначений в таблиці «причепний компресор» продуктивністю 4.2. куб.м, але завозився позивачем компресор продуктивністю 3.2 куб.м. Також, в цій позиції не відповідають роки виробництва, відповідач наводить приклад 2005 року, завозився товар 1993 року виробництва; зазначений в таблиці «вентилятор відцентрований промисловий», виробництва Туреччини. Але, позивач завозив та розмитнював запчастини для легкового транспорту, не для промисловості та виробництва виключно Європейського союзу, тощо.

Отже, суд відхиляє посилання митниці на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, оскільки самі по собі відомості даної системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На думку суду, позивачем було надано для митного оформлення імпортованого товару необхідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів. В свою чергу, відповідачем не надано до суду доказів, які б свідчили про наявність у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжностей чи ознак підробки, а також не доведено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинною МД документів та наведених в ній відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Відтак, рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000334/2 від 23.12.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуски чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110230/2020/00761 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем,суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений позивачем судовий збір в сумі 6164,46грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби України від 23.12.2020 № UA110230/2020/000334/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00761.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6164 (шість тисяч сто шістдесят чотири) грн. 46 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 29.06.2021.

Суддя Л.Я. Максименко