Справа № 240/4776/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4776/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

29 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Франовської К.С. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної митної служби України на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Енерджі" до Житомирської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Енерджі" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень Житомирської митниці ДФС.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 позов задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 рішення ЖОАС від 02.06.2020 залишено без змін.

У зв`язку з набранням законної сили рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 22.12.2020 позивачу було надіслано виконавчі листи №9815 та №9817.

12.01.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Енерджі" звернулось до суду із заявами про заміну боржника у виконавчих листах з Житомирської митниці ДФС на правонаступника Державну митну службу України та видачу нових виконавчих листів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 задоволено частково заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Енерджі" про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих листах.

Замінено боржника у виконавчих листах №9815 2020 р. та 9817 2020 з Житомирської митниці ДФС - на її правонаступника - Державну митну службу України (вул. Дегтярівська, 11Г, м.Київ, 04119, ).

В задоволенні решти вимог заяв відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Державна митна служба України звернулась з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні в задоволенні заяви про заміну сторони.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Державна митна служба України вказує на те, що ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини 1, 2 статті 379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Приписами частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Постановлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби та Державної митної служби.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Питання Державної митної служби" №1217-р від 04.12.2019, Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 08.12.2019 Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України №227 від 06.03.2019 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби" вирішено:

- утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1;

- реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2;

- установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Відповідно до Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №895 "Деякі питання територіальних органів Державної митної служби", до переліку територіальних органів Державної митної служби, що реорганізуються включено, зокрема, Київську митницю Держмитслужби.

Наказом Державної митної служби України "Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів" від 19 жовтня 2020 року №460 вирішено утворити територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком згідно з додатком.

Відповідно до Додатку до наказу Державної митної служби України "Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів" від 19.10.2020 №460, до переліку територіальних органів як відокремлених підрозділів Державної митної служби України, що утворюються включено, зокрема, Київську митницю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №895 "Деякі питання територіальних органів Державної митної служби" постановлено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби. Абзацом 2 пункту 2 зазначеної постанови установлено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 16.07.2019 утворено Державну митну службу України, а 07.11.2019 проведена державна реєстрація Київської митниці Держмитслужби. Проте, Київська митниця Держмитслужби перебуває в процесі припинення.

Таким чином, судом встановлено, що наразі функції і повноваження Київської митниці ДФС, яка припиняється, передані до Державної митної служби України.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" із змінами та доповненнями в ЄДР містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи.

Відомості з ЄДР, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах .

Таким чином, відокремлений підрозділ - це підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням, здійснює всі або частину її функцій, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Відокремлений підрозділ не є юридичною особою. Такий підрозділ наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відомості про відокремлені підрозділи юридичних осіб містяться в ЄДР.

Згідно ч.4 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія зазначає про наявність підстав для задоволення заяви та необхідність заміни сторони у справі на його правонаступника саме на Державну митну службу України.

В апеляційній скарзі Державна митна служба України зазначає, що функції і повноваження Житомирської митниці ДФС не передавались до Держмитслужби, а тому не є її правонаступником.

Колегія суддів не приймає такі доводи апелянта та зазначає, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Державна митна служба України є юридичною особою, зареєстровано в реєстрі з 16.07.2019, номер запису: 0086387, , місцезнаходження: Україна, 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, буд. 11Г, та має в своєму складі відокремлені структурні підрозділи.

Відповідно до п.6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з прав людини передбачає, що спосіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації та не породжувати необхідність звернення особи з новими заявами до суду для поновлення свого порушеного права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної митної служби України залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Франовська К.С. Матохнюк Д.Б.