Справа № 600/910/20-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/910/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

31 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішень та вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області:

- рішення про застосування штрафних санкцій від 23.04.2020 року № в сумі 170 грн. 000 коп.;

- рішення про застосування штрафних санкцій від 23.04.2020 року № в сумі 18396 грн. 26 коп.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.04.2020 р. №Ю- в сумі 36792 грн. 52 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення прийняті на підставі лише отриманих письмових пояснень гр. ОСОБА_1 , при цьому інші первинні документи щодо прийняття вказаної особи на роботу та розміру нарахованої і виплаченої заробітної плати безпідставно не взяті податковим органом до уваги. Позивач стверджує, що суми доходів гр. ОСОБА_1 , наведені в акті проведеної відповідачем перевірки є непідтвердженими належними доказами та розраховані на основі припущень. Крім того, позивач вказував, що порушення кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) не може бути беззаперечним доказом порушення вимог податкового законодавства.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Водночас, відповідачем заявлено клопотання про заміну сторони у справі, посилаючись на те, що відповідно до п.1 положення ГУ ДПС у Чернівецькій області () є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Чернівецької області, та є правонаступником майна, прав та обов`язків ГУ ДПС у Чернівецькій області ().

Розглянувши дане клопотання колегія суддів дійшла висновку про необхідність його задоволення, а саме: замінити сторону у справі ГУ ДПС у Чернівецькій області () на його правонаступника - ГУ ДПС у Чернівецькій області ().

На адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому він просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суд залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з питань дотримання податкового та валютного законодавства, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року, результати якої оформлені Актом від 13.03.2020 р. №858/24-13-05-01/40963151. (а.с. 51-87).

На підставі порушень, зафіксованих в акті від 13.03.2020 р. №858/24-13-05-01/40963151 податковим органом прийнято 23.04.2020 р.:

- рішення про застосування штрафних санкцій № в сумі 170 грн за несвоєчасне подання декларації з єдиного внеску;

- рішення про застосування штрафних санкцій № в сумі 18396,26 грн за своєчасно не нарахування єдиного внеску;

- вимогу №Ю- про сплату недоїмки з єдиного внеску в сумі 36792,52 грн (а.с. 16-18).

До матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_1 від 04.03.2020 року, відібрані ГУ ДФС у Чернівецькій області. У вказаних письмових поясненнях вказано, що ОСОБА_1 працював офіційно на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з кінця грудня 2016 року до осені 2018 року. Працював різноробочим, зарплату отримував на руки, середня зарплата складала 8000 грн., деякі місяці до 10000 грн., трудова книжка знаходиться у роботодавця. Претензій до роботодавця ОСОБА_1 не має. (а.с.88).

Матеріали справи містять наказ (розпорядження) №3-к від 31.03.2017 р. про прийняття ОСОБА_1 на роботу з 03.04.2017 р. на посаду стропальника 0,5 ставки, при роботі з неповним робочим часом 4 год. Оклад встановлено в розмірі 3200 гривень. (а.с.98).

Також матеріали справи містять табелі обліку використання робочого часу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з 01.05.2017 р. по 31.08.2018 р. (а.с. 99-143).

Крім того, до матеріалів справи надано видаткові касові ордери на виплату заробітної плати працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з 01.03.2017 р. по 21.12.2018 р. (а.с.144-213).

Водночас, судом першої інстанції допитано у якості свідка ОСОБА_1 , який працював в ТзОВ "Чернівці-Моноліт" та який надав 04.03.2020 р. письмові пояснення ГУ ДФС у Чернівецькій області. Свідок повідомив, що у нього відбирались письмові пояснення щодо періоду роботи у позивача, однак не знає хто саме відбирав у нього вказані пояснення та не пам`ятає змісту наданих пояснень. Крім того, свідок вказав, що пояснення відбирались ввечері за місцем його проживання. Свідок відмовився прочитати зміст наданих письмових пояснень, оскільки почерк був не розбірливий. ОСОБА_1 повідомив, що працював у позивача з квітня 2017 р. по 31 серпня 2018 р. на посаді стропальника та отримував заробітну плату готівкою у повному обсязі.

Відповідно до положень ч.4 ст.78 КАС України колегія суддів бере дані пояснення до уваги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу щодо виявлених порушень фактично ґрунтуються на припущеннях та непідтверджених доказах, що свідчить про протиправність нарахування податковим органом зобов`язань позивачу по податку на доходи фізичних осіб та штрафної санкції за несплату суми єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини у даній справі регулюються нормами Податкового Кодексу України.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з положеннями пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до пп.168.1.1. - 168.1.4 п.168.1. ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до положень п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Положеннями п.4 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

У відповідності до п.1 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року №435, страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФОП, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), у частині подання Звіту за таких осіб зобов`язані формувати та подавати до органів доходів і зборів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів подається за формою № Д4 згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач є суб`єктом господарювання, який використовує найману працю, а тому зобов`язаний своєчасно подавати звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів та своєчасно утримувати з виплачуваної ним заробітної плати працівників податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, нараховувати на неї і сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, подавати податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку.

Як підтверджується наявними в справі доказами, оскаржувані рішення відповідача прийнято на підставі висновків податкового органу, що позивачем виплачено заробітну плату ОСОБА_1 у значно більшому розмірі за той, що декларувався. Крім того, податковий орган на підставі відібраних пояснень ОСОБА_1 встановив, що ОСОБА_1 працював у позивача з січня 2017 року, а не з квітня 2017 року як задокументовано Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт". У зв`язку із чим відповідач вважав, що ОСОБА_1 не включено до числа найманих працівників та не подано звіт з єдиного внеску за січень-березень 2017 року.

Так, відповідно до положень підпунктів 4, 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 (далі Порядок № 727) в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з положеннями п.4.2 розділу ІІІ Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

З огляду на зазначене слідує, що нормами чинного законодавства визначено, що в акті перевірки не допускається відображення необґрунтованих даних, суб`єктивних припущень та висновків щодо дій суб`єктів господарювання, які не підтверджені належними первинними документами, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку.

В той же час, колегія суддів зауважує, що контролюючий орган під час проведення документальної перевірки, не виявив первинних документів, які б могли слугувати беззаперечним доказом вчинення позивачем встановлених актом перевірки порушень, що пов`язані з виплатою ОСОБА_1 заробітної плати у значно більшому розмірі, ніж був задекларований.

Єдиним доказом, який покладено в основу виявлених порушень позивачем, є пояснення ОСОБА_1 від 04.03.2020 р., відібрані ГУ ДФС у Чернівецькій області.

Відповідно до положень статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; виключено; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з нормами п.85.1 та п.85.2 ст.85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Положеннями п.85.4 ст.85 ПК України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до ст.72, 73, 74 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Порушення вимог закону щодо порядку формування засобів доказування, як процесуальної форми судових доказів, тягне за собою їх недопустимість як доказів, що унеможливлює використання сторонами та судом даних (інформації), що містяться в них, для вирішення спору.

Щодо посилань апелянта на те що судом першої інстанції не було надано належної та достатньої оцінки доказам які були надані суду та стороні по справі в ході розгляду справи судом першої інстанції, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо того, що такі пояснення не можуть бути взяті до уваги, як належний та допустимий доказ по справі, адже відібрані не у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Колегія судді зауважує, що в поясненнях записаних на спеціальних бланках фіскальної служби не зазначено імені посадової особи, яка відбирала пояснення, обставини їх отримання (в рамках кримінальної справи чи інші обставини), та без зазначення правових підстав та повноважень посадової особи на відібрання пояснень, не вказано яким чином було встановлено особу, що надавали пояснення, не зазначено статусу особи, що надавала пояснення, не попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що свідком ОСОБА_1 не підтверджено інформацію наведену у письмових поясненнях.

В той же час податковим органом не було надано ні до суду першої ні до суд апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які встановлюють факт допуску Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" працівника ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудових правовідносин з 01.01.2017 року, а не з 01.04.2017 року та виплату йому заробітної плати у більшому розмірі, ніж вказано у податковій звітності.

Враховуючи вищезазначене, зокрема й відсутність первинних або інших документів обліку з вказаного приводу та не підтвердження інформації, вказаної у письмових поясненнях ОСОБА_1 , колегія суддів вважає законними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності у податкового органом під час проведення перевірки доказів, які б підтвердили факт порушення позивачем податкового законодавства, що свідчить про недоведеність податковим органом факту вчинення позивачем порушень через відсутність допустимих доказів у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція, щодо необґрунтованості висновків податкового органу про порушення суб`єктом господарювання податкового законодавства, на підставі лише пояснень особи, сформована Верховним Судом у постанові від 20.12.2019 року у справі №822/6112/15 (касаційне провадження №К/9901/26528/18).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірності прийняття Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області рішення про застосування до позивача штрафних санкцій від 23.04.2020 р. № в сумі 170 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій від 23.04.2020 р. № в сумі 18396,26 грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.04.2020 р. №Ю- в сумі 36792,52 гривень.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ГУ ДПС у Чернівецькій області () про заміну сторони у справі - задовольнити.

Замінити відповідача - ГУ ДПС у Чернівецькій області (), як сторону у справі №600/910/20-ана його правонаступника - ГУ ДПС у Чернівецькій області ().

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.