Справа № 420/5733/20
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5733/20

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 15.12.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ішханяна Р.А.,

представника позивача Пущенської О.А., представника відповідача Бутрик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Ойл Трейд» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

25.06.2020р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Вектор Ойл Трейд» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 20.03.2020р. №№ щодо застосування штрафу у розмірі 60000грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 27 календарних днів на суму ПДВ 600000грн.; щодо застосування штрафу у розмірі 811942,80грн. за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 4059714грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки їх прийнято на підставі висновків акта перевірки №651/15-32-50-04/30542756 від 18.02.2020р., які є безпідставними, адже відповідачем здійснено не вірні розрахунки кількості днів затримки щодо уточнюючих розрахунків, та застосовано не правильні відсотки розрахунку штрафних санкцій. Крім того, позивач зазначає, що всі суми штрафних санкцій, які було розраховано податковим органом, ним у повному обсязі сплачено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2020р. позов задоволений, оскільки у позивача був відсутній борг зі сплати податку на додану вартість у 2018р., а тому і відсутня протиправна поведінка платника податку, що унеможливлює притягнення до відповідальності у вигляді штрафу згідно п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України. Визначені податковим органом штрафні санкції за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, були сплачені позивачем до проведення камеральної перевірки та прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.02.2020р. Головним управлінням ДПС в Одеській області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, в порядку ст.76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість ТОВ «Вектор Ойл Трейд» за 2018-2019р.р., за результатами якої складений акт перевірки №651/15-32-50-04/30542756.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Вектор Ойл Трейд» протягом граничних строків несвоєчасно сплачено суми грошових зобов`язань з ПДВ за кодом класифікації доходів бюджету 14010100, а саме:

по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний № від 06.08.2018р.), в якому збільшено суму ПДВ. що підлягала сплаті в розмірі 161306грн. та нараховано штрафні санкцій в сумі 4839грн.;

по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний № від 06.08.2018р.), в якому збільшено суму ПДВ, що підлягала сплаті в розмірі 3469858грн. та нараховано штрафні санкцій в сумі 104096грн.;

по податковому повідомленню-рішенню від 09.10.2018р. №. /а.с.9-10/

На підставі вищезазначеного акту перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення рішення від 20.03.2020р. №№ щодо застосування штрафу у розмірі 60000грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 27 календарних днів на суму ПДВ 600000грн.; щодо застосування штрафу у розмірі 811942,80грн. за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 4059714грн. /а.с.11-14/

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями щодо застосування штрафів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України) №2755-VI від 02.12.2010р.

Згідно з п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлений статтею 76 ПК України.

Зокрема, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

01.01.2017р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016р. №1797-VIII.

Вищезазначеним законом доповнено підпункт 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України абзацом другим такого змісту: «Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».

Таким чином, законодавець конкретизував, що, зокрема, може бути предметом камеральної перевірки, і знову ж звернув увагу на порядок її проведення - виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах контролюючого органу, тобто, без виходу за податковою адресою платника податків та перевірки первісних бухгалтерських документів.

З огляду на вищевикладене, предметом камеральної перевірки, охоплюються питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

Разом з тим, об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.06.2018р. у справі №803/552/17, від 21.06.2018р. у справі №813/448/17, від 27.02.2018р. у справі №808/918/17, від 13.02.2018 р. у справі №805/4016/16-а.

Згідно з абзацом 2 п. 76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, тобто 1095 днів.

Враховуючи викладене, у податкового органу були правові підстави для проведення камеральної перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість ТОВ «Вектор Ойл Трейд» за 2018-2019р.р., яка проводилась у приміщенні контролюючого органу на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Підпунктами 16.1.1-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.49.1. ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, а згідно п.49.2. ст..49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Разом з тим, згідно п.50.1 ст.50 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Зазначена норма зобов`язує платника податку надіслати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою уточнюючого розрахунку, чинного на час подання, або виправити помилку шляхом відображення уточнюючих показників у складі поточної декларації за будь-який наступний податковий період.

Пунктом 50.2 ст.50 ПК України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Отже, пунктом 50.2 ст.50 ПК України встановлено обмеження щодо подачі уточнення показників поданої звітності лише у разі проведення документальної планової або позапланової перевірки.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновків, зокрема, про те, що платник податку має право у разі виявлення помилок в оформленні податкових декларацій подати до неї уточнюючий розрахунок. Подання платником уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань у разі самостійного виявлення помилок у розрахунку податкових зобов`язань у податковій декларації за минулий податковий період, що виявилось у завищенні суми податкового зобов`язання, є правом платника податку, якому кореспондує обов`язок податкового органу прийняти поданий уточнюючий розрахунок при умові наявності та достовірності заповнення всіх обов`язкових реквізитів. Водночас, законодавцем не обмежено характеру помилок, які можуть бути виправлені платником податків. Результатом помилки може бути не лише заниження податкового зобов`язання, що підлягає сплаті до бюджету, але й завищення попередньо задекларованого податкового зобов`язання, як такого, що підлягало сплаті до бюджету.

Пунктом 126.1 ст.126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п.126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, для застосування до платника податків відповідальності, передбаченої п.126.1 ст.126 ПК України, необхідна наявність двох фактів: сплата узгодженої суми грошового зобов`язання та відповідна кількість календарних днів затримки такої сплати.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу уточнюючий розрахунок з виправленням помилок з урахуванням вимог ст.50 ПК України, у податкового органу відсутні підстави для застосування до такого платника податків санкцій, передбачених п.126.1ст.126 ПК України, оскільки з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Дана правова позиція викладена у відповідності до постанови Верховного Суду від 24.04.2020р. у справі №804/670/17.

Разом з тим, згідно п.п.87.1, 87.2, 87.5 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у п.43.4 1 ст.43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

У разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.

Отже, з аналізу наведеного вбачається, що джерелом погашення податкового боргу платника податків може бути власні кошти, майно платника податків та за рахунок надміру сплачених сум може бути лише дебіторська заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи. При цьому зазначена норма закону передбачає обов`язково зміни у майновому стані такого платника податків.

Як вбачається з інтегрованої картки платника по коду класифікації доходів бюджету 14010100 ТОВ «Вектор Ойл Трейд» податкове зобов`язання (податковий борг) погашався наступним чином:

- станом на 03.08.2018 рахувалась переплата в розмірі 108935грн.;

- станом на 06.08.2018р. (після подання уточнюючих розрахунків від 06.08.2018р.) заборгованість склала 3631164грн.;

- 20.09.2018р. зараховано від`ємне значення у зменшення боргу з ПДВ (податкова декларація з ПДВ (реєстраційний № від 20.09.2018р.) за 01.08.2018р.) у розмірі 3631164грн.;

- станом на 30.09.2018р. заборгованість склала 108935грн.;

- 31.10.2018р., після зарахування коштів у розмірі 379162грн. (платіжне доручення від 31.10.2018р. №631) заборгованість склала 11384грн.;

- 01.11.2018р. відображено нарахування по податковому повідомленню-рішенню від 09.10.2018р. №;

- станом на 01.11.2018р. заборгованість склала 1148869,08грн.;

- за період з 26.11.2019р. по 21.12.2018р. були проведені нарахування та зменшення грошових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню, які було скасовано в адміністративному та судовому порядках, що не вплинуло на нарахування штрафних санкцій;

- 29.11.2018р. зараховано 600000грн. (платіжне доручення від 29.11.2018р. №684);

- 27.12.2018р. зараховано 200000грн. (платіжне доручення від 27.12.2018р. №737);

- станом на 31.12.2018р. заборгованість склала 337485грн., яку було погашено 21.01.2019р. у розмірі 100000грн. (платіжне доручення від 21.01.2019р. №17), 27.02.2019р. у розмірі 100000грн. (платіжне доручення від 26.02.2019р. №64), 10.09.2019р. у розмірі 150000грн. (платіжне доручення від 10.09.2019р. №476). /а.с.75-83/

Відтак, кошти, які сплачувалися ТОВ «Вектор Ойл Трейд» зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу (по відповідним термінам сплати) з урахуванням черговості його виникнення, що призвело до порушення термінів сплати податкових зобов`язань по уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з ПДВ реєстраційний № від 06.08.2018р.; № від 06.08.2018р. та по податковому повідомленню-рішенню від 09.10.2018р. №.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003р.).

Принцип рівності сторін у процесі є одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23.06.1993р., серія A, N 262, с. 25, § 63).

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23.06.1993р., серія A, N 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27 жовтня 1993 р., серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23.10.1996 р., Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38). Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі Ruiz-Mateos, наведене вище, с. 25, § 63).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів протиправності спірних податкових повідомлень-рішень, а податковим органом доведено їх правомірність.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Ойл Трейд» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30.06.2021р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.