Справа № 345/2184/21
Суддя: Кулаєць Б. О.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2184/21
Провадження № 2-а/345/29/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої- судді Кулаєць Б.О.,

секретаря Баран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради Івано-Франківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради Івано-Франківської області, в якому просить суд скасувати постанову № 19 від 19.05.2021 про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, провадження у справі закрити.

Позивач зазначає у позові, що постановою № 19 від 19.05.2021 її було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 6800 грн. за ч. 2 ст. 156 КУпАП за те, що вона 27.03.2021 близько 21.00 год. здійснила продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі. Позивач вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконноюта підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, зазначає, що 19 травня 2021 року вона була присутня під час розгляду її справи адміністративною комісією. Головоючий адмінкомісії повідомив, що комісія відмовила у клопотані про виклик свідків ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також комісія допитала свідка ОСОБА_7 . Остання повідомила комісії, що саме вона працювала 27.03.2021, однак, неповнолітнім алкогольних напоїв не продавала. Представником позивачки було долучено до матеріалів справи наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 05.04.2021 та повідомлення про прийняття на роботу від 06.05.2021, також він надав пояснення комісії щодо того, що протокол, складений інспектором, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та ст. 256 КУпАП. Про невідповідність протоколу було описано у клопотані про виклик свідків та у клопотанні про закриття провадження у справі. Її представник наголошував на тому, що вона притягується до відповідальності на підставі єдиних пояснень ОСОБА_3 , які ніким не були перевірені. При цьому, самі пояснення ОСОБА_3 суттєво відрізняються від пояснень інших осіб.

Також адміністративна комісія не взяла до уваги жодних доказів, поданих з їхньої сторони, не витребувала жодних доказів, які б дали можливість визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. У зв`язку з вищенаведеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача адвокат Білан А.М. у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні до тексту позовної заяви та відповіді на відзив, додатково зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення не відображено назв жодних документів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення. Запис, що міститься в графі «матеріали адміністративної спраи», не визначає, ані види доказів, ані їх кількісний склад, що дає підстави стверджувати, що на час складання протоколу жодних документів не було, та у графі "свідки" відсутні відомості про них. Суб`єктом правопорушення згідно ч. 2 ст. 156 КУпАП може бути виключно продавець, а в протоколі про адміністративне правопорушення в графі місце роботи міститься запис про те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, тобто не являється суб`єктом вказаного правопорушення. Також у адміністративних матеріалах відсутні будь - які докази (квитанції, чеки) придбання алкогольних напоїв. Зважаючи на вищевикладене, просить позов задоволити, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засідання надав пояснення, аналогічні до змісту відзиву, та просив у задоволенні позову відмовити повністю, врахувавши, що 06.04.2021 інспектором Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Чабориком Т.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення, у відповідності до якого 27 березня 2021 близько 21.00 год. у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 продала особі, яка не досягла 18 років, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) пляшку горілки «Грін Дей», місткістю 0,5 л, чим ОСОБА_1 порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального». Так, дане діяння підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. 19.05.2021 адміністративною комісією під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 встановлено, що неповнолітня ОСОБА_9 доставлена в Калуську ЦРЛ з діагнозом алкогольне отруєння, що вбачається з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 06.04.2021. Згідно письмових пояснень ОСОБА_9 також підтверджено факт того, що його дочка ОСОБА_10 27.03.2021 о 23:45 год. доставлено в Калуську ЦРЛ в стані алкогольного сп`ягніння. Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 підтверджено, що пляшку горілки «Грін Дей», місткістю 0,5 л, придбано 27 березня 2021 року близько 21.00 год. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що знаходиться в АДРЕСА_1 , неповнолітнім ОСОБА_3 у ОСОБА_1 . Таким чином, зважаючи на наведені обставини та зібрані належні докази адміністративна комісія встановила вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Пояснення ж самої ОСОБА_7 адміністративною комісією оцінилося критично, оскільки вони спростовуються письмовими показами інших свідків та наявними письмовими документами у справі. Також пояснення адвоката Білана А.М. про те, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових правовідносинах з підприємцем ОСОБА_14 станом на день вчинення адміністративного правопорушення не спростовують факт продажу алкогольного напитку неповнолітній особі. Щодо твердження позивача з приводу пропуску строку складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений у момент виявлення, тобто 06.04.2021, що підтверджується рапортом поліцейського від 06.04.2021, яким виявлено факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі. Так, матеріалами справи встановлено, що адміністративна комісія виконавчого комітету Калуської міської ради розглянула справу про адміністративне правопорушення в межах повноважень, визначених ст. 218 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення та отримані пояснення складені з дотриманням вимог чинного законодавства, тому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 27.05.2021 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 08.06.2021 о 10.30 год і розгляд справи ухвалено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін, запропоновано відповідачам протягом 15 днів з дня вручення їм ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

07.06.2021 від представника адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради Івано-Франківської області надійшов відзив на позов, надійшов відзив на позов з обгрунтуванням своїх заперечень, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 38-43).

16.06.2021 від представника позивача адвоката Білана А.М. надійшов відповідь на відзив з обгрунтуванням своїх заперечень з приводу відзиву (а.с.115-116).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 06 квітня 2021 року інспектором ВП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Чаборик Т.П. було складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 418113, за яким звинувачено останню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 27.03.2021 близько 21.00 год. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що в АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі, яка не досягла 18-ти років, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пляшку горілки «Грін Дей», місткістю 0,5 л, чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с.16, 46).

19 травня 2021 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Калуської міської ради розглянуто справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП, у відповідності до чого складено протокол за № 33. Так, відповідно до вказаного протоколу вбачається, що комісія вказала запропонувала допитати свідка ОСОБА_7 . Остання повідомила комісії, що саме вона працювала 27.03.2021 року, однак, неповнолітнім алкогольних напоїв не продавала. Представником позивачки було долучено до матеріалів справи наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 05.04.2021 та повідомлення про прийняття на роботу від 06.05.2021. Адвокат Білан А.М. дав пояснення комісії щодо того, що протокол, складений інспектором не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та ст. 256 КУпАП. Про невідповідність протоколу було описано у клопотані про виклик свідків та у клопотанні про закриття провадження у справі, наголосив, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності на підставі єдиних пояснень ОСОБА_3 , які ніким не були перевірені. Адміністративна комісія вирішила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП (а.с.14-15).

Також 19 травня 2021 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Калуської міської ради прийнято постанову № 19, якою визнано винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено на останню штраф у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів - 6800,00 грн. (а.с.11-13).

В судовому засіданні досліджені витребувані за клопотанням представника позивачки копії матеріалів адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 61-111).

Між сторонами виник спір з приводу правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі.

Оцінка суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає у разі порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі тютюновими виробами, зокрема, продаж слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Тобто, формулювання зазначеного складу адміністративного правопорушення свідчить про те, що визначальним є факт продажу працівником торгівлі тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

З досідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418113 від 06.04.2021 року судом встановлено, що у графі «місце роботи (навчання), посада» інспектором внесено запис до протоколу - «пенсіонер». Отже, згідно відомостей, що містяться у протоколі, позивач не є суб`єктом правопорушення - не є продавцем, що у свою чергу виключає можливість притягнення її до відповідальності.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з наказом №1 від 05.04.2021 підприємця ОСОБА_14 - ОСОБА_1 прийнято на роботу з 06.04.2021 на посаду продавця продовольчих товарів, що свідчить про те, що ОСОБА_1 27.03.2021 о 21:00 годин у трудових відносинах з вказаним підприємцем не перебувала (а.с.20).

Диспозиція ч. 2 ст. 156 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших законів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні права та обов`язки осіб та розкривають правила торгівлі алкогольними напоями.

Для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі має бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення. Однак у протоколі немає жодних відомостей про те, які саме статті чи частини статей, що містять правила, були порушені, а тільки зазначена назва нормативно-правового акта - «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Частиною 4 ст. 15-3 зазначеного Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію.

Однак, у законі не міститься вимог про те, щоб продавець при продажі алкогольних напоїв обов`язково вимагав у покупця документ, що засвідчує його особу для встановлення віку.

Суд бере до уваги те, що посилання саме на порушення цієї статті Закону протокол не містить, а за змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (надалі Інструкція).

В п. 15 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Судом встановлено, що в порушення вищезазначених вимог, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучений доказ (чек, квитанція, тощо), який би засвідчив факт оплати неповнолітнім за напої, не вказані свідки, потерпілі, не вказано, які саме матеріали та на скількох аркушах додаються.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на диску містяться записи засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради, з яких встановлено процедуру розгляду протоколу, а також підтверджено той факт, що адвокату було відмовлено у клопотанні про допит свідків, в тому числі, неповнолітнього, який, з його слів придбав алкогольний напій в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_5 " у ОСОБА_1 , заслухані пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_7 , оголошені пояснення свідків та рапорти (а.с.10).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення. Надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

З долучених представником відповідача інформацій, судом встановлено, що інформації отримані працівниками правоохоронних органів від громадян ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_3 27.03.2021 близько 21.00 було придбано у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 » 0,5 літра горілки «GREENDAY» та пляшку «CocaCola». Розпивали алкогольні напої вище зазначені особи позаду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (а.с.70-79). При цьому, в своїх поясненнях ОСОБА_3 чітко заявив про те, що він вийшов із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та побачив що його друзі стоять біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Інші особи вказували, що він прийшов з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_5 " з алкоголем, однак, як вбачається з їх пояснень, самі вони в магазин " ІНФОРМАЦІЯ_5 " не заходили, як не були і безпосередньо під магазином, а знаходилися на певній відстані від нього, факту придбання не бачили.

З потоколу № 33 адміністративної комісії від 13.05.2021 вбачається, що у клопотанні про виклик вказаних вище осіб та їх допиті комісією було відмовлено (а.с. 93-94).

В той же час з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на диску містяться записи засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради за 13.05.2021 та 19.05.2021, з яких встановлено процедуру розгляду протоколу, а також підтверджено твердження представника позивача про те, що 13.05.2021 його клопотання про виклик свідків не вирішувалося, а 19.05.2021 адвокату було повідомлено про вирішення цього клопотання та, що у його задоволенні відмовлено, в тому числі, і щодо допиту неповнолітнього, який, з його слів, придбав алкогольний напій в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_5 " у ОСОБА_1 . У засіданні заслухані пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_7 , оголошені пояснення свідків та рапорти (а.с.10).

Тобто, судом встановлені розбіжності у звукозаписі та даних протоколу засідання, а також у нумерації протоколів засідань, так як у ОСОБА_1 є протокол від 19.05.2021 за № 33, а в матеріалах справи протокол № 33 від 13.05.2021, № 34 від 19.05.2021 (а.с. 14-15, 88, 93-94)

Згідно з вимогами положення пункту «d» частини третьої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному обвинуваченому гарантовано право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши зміст протоколів № 33 від 13.05.2021 та № 33 (№34) від 19.05.2021, складених адміністративною комісією при виконавчому комітеті Калуської міської ради, відеозапис засідання вказаної комісії та оскаржувану постанову, встановлено, що відповідачем під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не дотримано вимог ст. 280 КУпАП, не звернуто увагу на неналежним чином складені адміністративні матеріали, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірено, чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення, чи витребувано уповноваженою на складання протоколу особою необхідні додаткові матеріали, які б свідчили про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП України, відповідачем належним чином не спростовано доводи позивача щодо неправомірності притягнення її до відповідальності та відсутність доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, не витребувано відеозапису відеонагляду з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за 27.03.2021 рік з фіксацією факту продажу продавцем алкогольних напоїв неповнолітньому ОСОБА_3 , не долучено розрахункового документу, а всі доводи вини особи грунтуються тільки на інформаціях, відібраних від неповнолітніх, один з яких вказав на те, де придбав алкоголь та як виглядав продавець, при цьому безпосередній допит цих осіб комісією не проведено.

Суд також зазначає, що наявність рапорту та протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують скоєння позивачем правопорушення, встановленого ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки встановлення факту порушення можливо лише при дослідженні їх в сукупності з відповідними належними та допустимими доказами.

Як вказано у справах «Малофеева проти Росії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, у протоколі не вказано конкретну норму Закону, порушену особою, зазначено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, та не доведено фактичного виконання обов"язків продавця ОСОБА_1 у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_5 " без оформлення трудових відносин 27.03.2021, а відповідно не з`ясовано, чи є ОСОБА_1 суб"єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Також до протоколу не додано пояснень відвідувачів магазину, очевидців продажу алкоголю неповнолітньому, не зазначено даних про свідків правопорушення, які б підтвердили факт такого продажу, розрахункового документу, не додано відеофіксації правопорушення, в тому числі з камер відеоспостереження в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", а також допущені інші порушеня, осписані вище у постанові.

Крім того, судом встановлено також порушення процедури розгляду справи відповідачем, невідповідність даних протоколів засідання та відеофіксації таких засідань, однобічність та вибірковість дослідження ними доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, в ході судового розгляду суд дійшов висновку, що прийняте адміністративною комісією при виконавчому комітеті Калуської міської ради Івано-Франківської області рішення не можна визнати таким, що прийняте відповідно до норм законодавства.

З вищевказаного, суд вважає, що вимоги позивача щодо скасування постанови є правомірними і такі позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому слід постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №19 від 19 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП скасувати та провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити.

На підставі викладеного, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 121, 156, 213, 245, 247, 251, 255, 256, 257, 268, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 242-246, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради Івано-Франківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову №19 від 19 травня 2021 року, прийняту адміністративною комісією при виконавчому комітеті Калуської міської ради Івано-Франківської областіпо справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29 червня 2021 року.

Суддя: