Справа № 9901/22/21
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 9901/22/21

Провадження № 11-210заі21

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.

перевірила апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Президента України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», ТОВ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «112-ТВ», ТОВ «Нові комунікації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Рада національної безпеки і оборони України, про визнання протиправними та скасування частково указу Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Указ №43/2021), і

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати Указ №43/2021 в частині застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ТОВ «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», ТОВ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «112-ТВ» і ТОВ «Нові комунікації».

Вимоги мотивував тим, що спірний Указ №43/2021 порушує його право як споживача аудіовізуальної інформації через припинення мовлення телевізійних каналів « NewsOne », «Zik», «112». Зокрема, позивач з посиланням на статтю 7 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII та статтю 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, зазначав, що цими нормативно-правовими актами йому гарантовано право на отримання інформації, яке включає в себе, з-поміж іншого, право на отримання аудіовізуальної інформації через телекомунікаційну мережу загального користування та свободу вибору форм і джерел одержання такої інформації.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду ухвалою від 26 лютого 2021 року відкрив провадження у справі № 9901/22/21.

Залучив до участі у справі Раду національної безпеки і оборони України як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача.

Залучив до участі у справі ТОВ «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», ТОВ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «112-ТВ», ТОВ «Нові комунікації» як третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача.

До початку розгляду справи по суті на адресу суду ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив суд залучити його до участі у справі №9901/22/21, як третю особу без самостійних вимог на стороні позивача.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 19 квітня 2021 року у задоволенні цієї заяви ОСОБА_1 відмовив.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 26 квітня 2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовив.

ОСОБА_1 не погодився із цим рішенням суду і подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій також зазначив про незгоду з ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 квітня 2021 року про відмову залучити його до участі у розгляді справи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача.

Прохання обґрунтовував тим, що має право обирати форми і джерела інформації, що гарантовані йому положеннями статті 7 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» та статтею 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вирішуючи питання про прийнятність апеляційної скарги ОСОБА_1 до провадження Велика Палата Верховного Суду, потрібно звернути увагу на таке.

Як убачається з програми «Автоматизована система діловодства», 19 квітня 2021 року на адресу Великої Палати Верховного Суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 9901/26/21 за позовом ОСОБА_3 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання незаконним і скасування Указу Президента України від 02 лютого 2021 року № 43/2021, у якій скаржник також зазначив про незгоду з ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року про відмову в залученні до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, та про відмову в об`єднанні в одне провадження справ № 9901/26/21 та № 9901/47/21.

Ця апеляційна скарга передана на розгляд судді-доповідачу Золотнікову О.С.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 26 квітня 2021 року відкрила провадження у справі № 9901/26/21, а ухвалою від 17 травня 2021 року призначила її до апеляційного розгляду.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, які в поєднанні регламентують умови, за яких звернення до суду (першої чи другої) інстанції чи-то у вигляді позовної заяви, чи у формі апеляційної скарги можуть бути повернуті без розгляду позивачеві чи скаржникові.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Із зіставлення відомостей про особу автора апеляційної скарги у справі № 9901/26/21 за позовом ОСОБА_3 , яка, до речі, не була учасником судового розгляду цієї справи, та автора апеляційної скарги на судове рішення у справі, постановлене за наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_2 , видно, що вони подані однією й тією самою фізичною особою ОСОБА_1 , яка має один і той самий процесуальний статус - особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, яка заявляє подібні, якщо не тотожні, у цих справах вимоги до одного й того самого відповідача, наводить подібні підстави для задоволення позовних заяв кожного з позивачів, окреслює подібний предмет спору, обсяг та характер стверджуваного порушення своїх прав, а також не погоджується з рішеннями суду першої інстанції в кожній зі справ про незалучення його ( ОСОБА_1 ) у справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Єдина відмінність між цими зверненнями та, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі № 9901/26/21 (справа за позовом ОСОБА_3 ) ОСОБА_1 подав раніше і за зверненням останнього суд апеляційної інстанції відкрив апеляційне провадження. Інакше кажучи, станом на день подачі апеляційної скарги до Великої Палати Верховного Суду у справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_1 вже подав апеляційну скаргу до цього самого суду з тим же предметом спору про визнання незаконним і скасування Указу Президента України від 02 лютого 2021 року № 43/2021 до цього самого відповідача (справа № 9901/26/21, провадження № 11-153 заі 21).

У контексті наведеного та в розумінні положень пункту 5 частини четвертої статті 169 в поєднанні з положеннями частини другої статті 296 КАС України Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки скаржник ОСОБА_1 вже (раніше) подав до одного й того самого апеляційного суду іншу апеляційну скаргу до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такої скарги відкрито апеляційне провадження, а на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення скарги або залишення скарги без розгляду, то існують законні підстави, за яких апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 квітня 2021 про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (справа № 9901/22/21, провадження

№ 11-210заі21) не може бути прийнята й підлягає поверненню її автору.

Керуючись пунктом 8 частини третьої статті 2, частиною першою статті 31, частиною другою статті 119, статтями 169, 266, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Президента України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «112-ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові комунікації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Рада національної безпеки і оборони України, про визнання протиправними та скасування частково указу Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: В. В. Британчук Л. М. Лобойко

Ю. Л. Власов К. М. Пільков

І. В. Григор`єва О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна В. М. Сімоненко

Л. Й. Катеринчук І. В. Ткач

В. С. Князєв С. П. Штелик

Г. Р. Крет