Справа № 480/4634/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2021 року Справа № 480/4634/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/4634/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови йому у призначенні дострокової пенсії за віком як батьку, що здійснює виховання дитини з інвалідністю згідно п. 3. ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788- XII;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити йому достроково пенсію за віком як батьку, що здійснює виховання дитини з інвалідністю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно п. 3. ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII з 23 січня 2021 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має право на призначення дострокової пенсії відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як батько дитини з інвалідністю. Однак, відповідачем прийнято рішення № 3992 від 06.01.2021, яким йому відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком згідно п. 3. ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 у зв`язку з отриманням пенсії по інвалідності дружиною позивача ОСОБА_3 , матір`ю його дитини-інваліда.
Позивач наголошує, що дійсно його дружина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримує пенсію по інвалідності і є інвалідом 3 групи загального захворювання. Маючи у 2017 році право на різні види пенсій дружиною було обрано вид пенсії по інвалідності, однак своїм належним правом на призначення дострокової пенсії за віком дружина позивача, як матір особи з інвалідністю з дитинства протягом усього часу фактично не скористалась. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 01.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалу про відкриття провадження по справі представник відповідача отримав 08.06.2021, станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву суду не надав.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.
ОСОБА_1 є батьком особи з інвалідністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 8).
Позивач 04.01.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії (а.с. 14).
Рішенням відповідача від 06.01.2021 № 3992 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії з підстав отриманням пенсії по інвалідності дружиною позивача ОСОБА_3 , матір`ю дитини-інваліда (а.с. 16).

Судом встановлено, що дружина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно отримує пенсію по інвалідності і є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 .

Як стверджує позивач, його дружина, як матір особи з інвалідністю з дитинства протягом усього часу своїм правом на призначення дострокової пенсії за віком фактично не скористалась.

Вважаючи дії відповідача про відмову в призначенні пенсії неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст. 68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

У разі відсутності матері, коли виховання дитини-інваліда здійснювалось його батьком, йому призначається пенсія за віком після досягнення 55 років при стажі роботи 20 років.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Згідно п.2.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Відповідно до пункту 2.18 Порядку № 22-1, визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Отже, після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років. право на дострокову пенсію за віком мають батьки за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком.

Вирішуючи дану адміністративну справу суд зазначає, що питання того чи є син позивача дитиною з інвалідністю з дитинства не є спірним.

Заперечуючи право позивача на призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач у спірному рішення посилається на те, що дружина позивача ОСОБА_3 вже отримує такий вид пенсії.

Вказані доводи відповідача як підстави для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії як батьку дитини з інвалідністю з дитинства, суд вважає очевидно необґрунтованими, проявом правового нігілізму суб`єкта владних повноважень, так як обставина отримання ОСОБА_3 пенсії по інвалідності, як особі, яка є інвалідом 3 групи загального захворювання, була достеменно відома Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області.

За вказаних обставин, у зв`язку із відсутністю інших підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії як батьку дитини з інвалідністю з дитинства відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд вважає спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність спірного рішення, зважаючи на обставини, які слугували підставою для його прийняття, похідна вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 достроково пенсію за віком як батьку, що здійснює виховання дитини з інвалідністю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно п. 3. ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку:

а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності;

б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Зважаючи на те, що з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.п. 3, п. 1 ст. 115 розділу XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами 2148) як батькові дитини інваліда з дитинства позивач звернувся 04.01.2021, суд вважає, що саме з цієї дати (дати звернення із заявою) Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зобов`язано призначити даний вид пенсії ОСОБА_1 .

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 3992 від 06.01.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 достроково пенсію за віком як батьку, що здійснює виховання дитини з інвалідністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно п. 3. ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII з 04.01.2021.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал