Справа № 160/475/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року Справа № 160/475/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (письмове провадження) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
13.01.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року в сумі 6093,70 грн., враховуючи базовий місяць липень 2015 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) різницю нарахованої індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць -січень 2008 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . При звільненні відповідач протиправно не виплатив індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 28.02.2018. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі №160/1838/20 відповідача було зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. На виконання рішення суду військова частина НОМЕР_1 нарахувала позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року у сумі 6093,70 грн. (шість тисяч дев`яносто три гривні 70 копійок), виплатила 30.06.2020 року - 6093,70 (Шість тисяч дев`яносто три гривні 70 коп.). Однак, відповідно до Порядку №1078, протиправно при проведенні індексації грошового забезпечення не враховано базовий місяць січень 2008 року, в якому було підвищено розмір посадових окладів військовослужбовців, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Копію ухвали суду разом з позовною заявою да доданими до неї матеріалами відповідачем отримано 14.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 30).
01.06.2021 до суду засобами електронного зв`язку від відповідача надійшов відзив на позов, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі №160/1838/20, відповідачем було здійснено нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 6093,70 грн. Також відповідачем вказано, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення проводилась в межах фонду грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст. 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2019 №100 ОСОБА_1 з 17.05.2019 виключено зі списків особового складу частини, знято з усіх видів забезпечення, і продовольчого забезпечення за нормою №1 (каталог) (у зв`язку з перебуванням в польових умовах) з 18.05.2019 року і направлено для зарахування на військовий облік до Новомосковського ОМТЦК та СП Дніпропетровської області.
При цьому, відповідно до даного наказу, індексація грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 не нараховувалась та не виплачувалась.
Вважаючи такі дії Військової частини НОМЕР_1 протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 по 01.03.2018;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із встановленням для обчислення місяця підвищення (базового місяця) січень 2014 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі №160/1838/20, яке набрало законної сили 01.06.2020, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

На виконання рішення суду, Військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 6093,70 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами (а.с. 19).

16.10.2020 позивач звернулась до військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просила:

Перевірити правильність нарахування, ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 враховуючи базовий місяць січень 2008 року та виплатити суму різниці.

Відповідач листом від 22.10.2020 №3045 повідомлено, що позивачу за вих. №1551 від 20.05.2020 на адресу позивача надсилались довідки про нараховане грошове забезпечення з 2014 по 2019 рік та нараховану і виплачену індексацію. Крім того, індексація нараховується на прожитковий мінімум і до складу грошового забезпечення індексація не належить (наказ МОУ №260 від 07.06.2018), тому нараховувати індексацію підстав не має. Також зазначено, що ст. 5 постанови КМУ №1078 передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів усіх рівнів на відповідний рік.

Позивач вважає, що Військовою частиною НОМЕР_1 не в повному обсязі виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі №160/1838 /20, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, право позивача на проведення індексації її грошового забезпечення вже встановлено судовим рішенням та не є предметом розгляду даної справи.

Разом з тим, позивач не погоджується із сумою нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, здійсненої відповідачем на виконання рішення суду.

Позивач вважає, що у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення», індексація грошового забезпечення позивача мала проводитися із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року, На переконання позивача, не застосування таких правил призвело до виплати йому індексації не в повному обсязі.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 17.07.2003 прийнято постанову «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» № 1078 (надалі - Порядок), згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У п.1-1 Порядку визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до п.5 Порядку у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Тобто, саме він є базовим для обчислення індексу споживчих цін.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.

З 01.12.2015 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 526 від 13.06.2012 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 Порядок доповнено пунктом 10-2. Відповідно до нього для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Це спростовує твердження щодо індивідуального обрахування індексу споживчих цін для кожного військовослужбовця та визначення базовим місяцем для цього місяця прийняття останнього на службу. Базовим є місяць, у якому мало місце підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник, що прямо зазначено у нормативно-правовому акті уповноваженого на його розроблення органу - Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів постановлено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.01.2008 року та діяла на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено в тому числі схему посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Тобто, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця в даному випадку за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008 року та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.

При цьому, підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з абз.4-5 п.5 Порядку якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

З огляду на викладені вище висновки щодо порядку обчислення індексації позивачу, судом встановлена помилковість розрахунку індексації грошового забезпечення за спірний період, зокрема у частині базового місяця, який відповідачем визначено липень 2015, у зв`язку з чим індексація грошового забезпечення позивача з 01.01.2016 по 28.02.2018 підлягає перерахунку із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що позивач, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року в сумі 6093,70 грн., враховуючи базовий місяць липень 2015 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) різницю нарахованої індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць -січень 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко