Справа № 580/792/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/792/21 Суддя першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на проголошене о 16 годині 06 хвилин рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року, повний текст якого складено 20 квітня 2021 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаської обласної державної адміністрації (далі - Відповідач, Черкаська ОДА) про:

- визнання протиправними дій Черкаської ОДА щодо не зазначення у посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 1) серії НОМЕР_1 , виданому ОСОБА_1 09.11.2020 року, ІІ групи інвалідності;

- зобов`язання Відповідача видати Позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 1) серії А синього кольору, в графі «група інвалідності» якого вказати ІІ групу інвалідності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) не є документом, що підтверджує наявність інвалідності або періоду інвалідності власника, а відсутність таких відомостей у ньому не зумовлює втрату цим документом чинності. Крім того, суд підкреслив, що станом на 09.11.2020 року Позивачу не було встановлено ІІ групу інвалідності, а відтак у Відповідача не було правових підстав для внесення у посвідчення таких відомостей.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що суд залишив поза увагою, що положеннями чинного законодавства передбачено зазначення групи інвалідності у відповідному посвідченні і не встановлено можливості видачі такого посвідчення з відміткою у графі «група інвалідності» слова «немає». Наголошує, що судом не враховано, що рішенням суду у справі №580/1557/19 ОСОБА_1 не встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а поновлено йому такий статус, що передбачає зазначення у новому посвідченні всіх відомостей, які мали після на час позбавлення відповідного статусу, у тому числі й дані про інвалідність. Крім іншого, зазначає, що про відсутність інвалідності ІІ групи Відповідачу не могло бути відомо 09.11.2020 року. Окремо зауважує, що видане посвідчення не містить усіх обов`язкових реквізитів, а відтак не може вважатися легітимним та надавати право на пільги, встановлені законом.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло. Натомість від Черкаської ОДА надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України у зв`язку із смертю ОСОБА_1 .

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 05.03.1996 року ОСОБА_1 отримав посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, серії НОМЕР_2 , терміном дії безстроково (а.с. 9). У подальшому це посвідчення вилучене Відповідачем на підставі оформленого протоколом від 22.09.1998 року №1323 рішення (а.с. 49).

Крім того, судом першої інстанції із змісту відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що у провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа №580/1557/19 щодо спору між тими ж сторонами. За наслідками розгляду цієї справи судом було ухвалене рішення від 05.08.2019 року, яке набрало законної сили 05.09.2019 року, яким визнано протиправним і скасоване рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом №13 від 30.11.2018 року, про відмову у встановленні Позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (пункт 16 протоколу №13 від 30.11.2018 року), а також зобов`язано Відповідача поновити Позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видати йому відповідне посвідчення.

На виконання цього судового рішення Черкаська ОДА 09.11.2020 року видала ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році категорії 1 серії НОМЕР_1 . У графі «група інвалідності» зазначено: «немає» (а.с. 9).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 9, 10, 11, 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон), Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року №501 (далі - Порядок №501), Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року №551 (далі - Порядок №551), суд першої інстанції з прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки станом на час видачі нового посвідчення ІІ група інвалідності Позивачу не була встановлена, а відсутність зазначення групи інвалідності у такому посвідчення не має наслідком його недійсність.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 9 Закону у редакції, чинній на час видачі посвідчення у березні 1996 року, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Указані пункти статті 9 Закону на час виникнення спірних правовідносин у листопаді 2020 року не змінилися.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону у редакції березня 1996 року для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10 і 11), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону у чинній редакції передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

За правилами ст. 65 Закону у редакції 1996 року учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

При зміні категорії посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС України, Радою Міністрів Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час видачі Позивачу посвідчення 05.03.1996 року серії НОМЕР_2 діяли положення Порядку №501. При цьому, як вірно підкреслено судом першої інстанції, форма посвідчення не містила такого реквізиту як інформація про інвалідність особи. Не передбачав такої вимоги до посвідчення і сам Порядок № 501 .

У чинній редакції стаття 65 Закону принципово правове регулювання спірних правовідносин не змінює та визначає, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, згідно Порядку №551, який є чинним на час видачі Позивачу 09.11.2020 року нового посвідчення, особам з інвалідністю видаються посвідчення категорії 1 із зазначенням групи інвалідності та строку, на який установлено інвалідність (абз. 5 п. 3). Необхідність зазначення у посвідченні таких відомостей, а також строку, на який установлено інвалідність, випливає також й із змісту додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року №551, якою встановлено зразок такого посвідчення.

Крім того, абзацами 7-8 пункту 3 Порядку №551 передбачено, що у разі продовження медико-соціальною експертною комісією строку інвалідності чи встановлення іншої групи інвалідності в посвідченні на правій внутрішній стороні робиться запис про період, на який установлено групу інвалідності, цей запис завіряється підписом голови (його заступника) Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - уповноважені органи), що скріплюється печаткою.

Якщо після чергового переогляду медико-соціальною експертною комісією не підтверджено будь-яку групу інвалідності, посвідчення категорії 1 здається уповноваженому органу для подальшого знищення, а замість нього видається посвідчення іншої категорії відповідно до законодавства.

Матеріали справи свідчать, що згідно довідки МСЕК серії МСЕ №001927, якою 24.06.1998 року за наслідками повторного огляду встановлено ОСОБА_1 ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з роботами з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дату чергового переогляду визначено 24.06.2001 року (а.с. 10). При цьому доказів, що у розпорядженні Черкаської ОДА перебували відомості щодо встановлення станом на 09.11.2020 року ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності, Позивачем не надано. Крім того, згідно листа КЗ «ЧОЦ МСЕ ЧОР» від 10.11.2020 року №1105/01-09/1 вбачається, що, починаючи з 01.05.2003 року ОСОБА_1 переогляд не проходив і медичні документи із лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я для огляду до закладу не надходили (а.с. 57).

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що Черкаською ОДА на виконання рішення суду у справі №580/1557/19 та з урахуванням рішення суду у справі №580/2178/20, було видано 09.11.2020 року ОСОБА_1 посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 1) без зазначення як ІІ, так і будь-якої іншої групи інвалідності в останньому, оскільки докази встановлення Позивачу групи інвалідності на час видачі посвідчення у розпорядженні Відповідача не перебували.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 129-1 Основного Закону України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Таким чином, видаючи посвідчення категорії 1 без зазначення у ньому групи інвалідності, Відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки в силу норм прямої дії Конституції України був зобов`язаний виконати рішення суду шляхом видачі саме такого виду посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначення у ньому будь-якої групи інвалідності, яка фактично особі не встановлена, було б порушенням вимог чинного станом на 09.11.2020 року Порядку №551, що згадані вище положення Основного Закону України не допускають.

Посилання Апелянта на те, що судом залишено поза увагою, що Позивачу рішенням суду не було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а лише поновлено такий статус, що свідчить про необхідність зазначення у посвідченні всіх тих відомостей, які були актуальними на день позбавлення цього статусу, колегія суддів відхиляє, оскільки чинним на час видачі посвідчення 09.11.2020 року Порядком №551 передбачено зазначення у посвідченні чинної встановленої групи інвалідності та строку, на який її встановлено. Проте, як вже було неодноразово зазначено вище, станом на 09.11.2020 року жодна група інвалідності ОСОБА_1 встановлена не була, що останнім не заперечується.

Щодо твердження Позивача в апеляційній скарзі про те, що посвідчення від 09.11.2020 року (категорія 1) серії НОМЕР_1 без зазначення відомостей про групу інвалідності є нечинним, а відтак позбавляє останнього права на користування передбаченими Законом пільгами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, як було зазначено вище, згідно абз. 8 п. 3 Порядку №551 якщо після чергового переогляду медико-соціальною експертною комісією не підтверджено будь-яку групу інвалідності, посвідчення категорії 1 здається уповноваженому органу для подальшого знищення, а замість нього видається посвідчення іншої категорії відповідно до законодавства.

Разом з тим, як вірно зауважено судом першої інстанції, в силу п. 2 Порядку №551 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не є документом, що підтверджує наявність чи період встановлення інвалідності його власника. Натомість підтверджує статус особи як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відсутність відомостей щодо групи інвалідності такої особи безпосередньо у посвідченні не може бути підставою для втрати особою такого статусу.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із смертю Позивача, колегія суддів, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.06.2021 року у справі №263/15245/16-а, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

При цьому абз. 1 ч. 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Водночас, за правилами ч. 2 ст. 319 КАС України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Таким чином, оскільки під час апеляційного перегляду рішення від 15.04.2021 року встановлено, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, то підстави для застосування абз. 1 ч. 1 ст. 319 КАС України та закриття провадження у справі у такому випадку відсутні.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано «30» червня 2021 року.