Справа № 464/104/16-ц
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 червня 2021 року Справа № 464/104/16-ц пров. № А/857/7947/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача Качмара В.Я.,
суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.
при секретарі судового засідання Хомича О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за її апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 березня 2021 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Львівське комунальне підприємство «Житловик-С», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про демонтаж самочинно розширеної частини балкона,
У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебувала справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 березня 2021 року.
За результатами апеляційного розгляду справи постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 березня 2021 року скасовано та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
Разом з тим, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 подала заяви про ухвалення додаткового судового рішення, в якій вказано, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про стягнення з позивача витрат на отримання правничої допомоги, а також судових зборів сплачених відповідачем за оскарження судових рішень. Докази понесення таких витрат наявні в матеріалах справи. На підставі цього, просили вирішити питання про стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача.
ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи вказані у заяві, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 3 частини першої, частиною третьою статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Відповідно до частини першої, пункту першого частини третьої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із статтею шостою статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, як видно із матеріалів справи ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 травня 2018 року, в якому розглядався вказаний спір за правилами цивільного судочинства, до Апеляційного суду Львівської області сплатила судовий збір у розмірі 1827 грн, що підтверджується квитанцією від 21.08.2018 №107, а також судовий збір у розмірі 2756 грн за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 7 травня 2019 року, що підтверджується квитанцією від 03.06.2019 № 36 (т.2, а.с.59, 168).
Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у цій справі (далі Ухвала суду) уже вирішувалось клопотання відповідача про стягнення з позивача судових витрат на його користь.
Зокрема, Ухвалою суду повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1827 грн, а також судовий збір у розмірі 2756 грн.
Таким чином, підстав для повторного розгляду питання щодо стягнення з позивача понесених відповідачем витрат у вигляді судового збору в розглядуваному випадку немає.
Щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката, то необхідно звернути увагу на наступне.
Відповідно до частини першої статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС).
Згідно частини третьої статті 134 КАС розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-сьома статті 134 КАС).
Наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
З аналізу положень статті 134 КАС слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 висловила правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Крім того, необхідно вказати і на те, що ОСОБА_1 під час судового розгляду справи у Восьмому апеляційному адміністративному суду не понесла жодних судових витрат. Відповідно до ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги (т.3 а.с.196-197).
Відтак, заява відповідача-апелянта про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на описані вище доводи та обставини справи.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 321, 325, 328 КАС,
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі задовольнити частково.
В задоволені решти вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 29 червня 2021 року.