Справа № 380/12478/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року справа №380/12478/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Ізьо М.І.

за участю:

представників позивача - Бондар Ю.В., Бондар О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ю Трейдінг ЛТД до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю Трейдінг ЛТД» до Західного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28.09.2020 №212340.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова винесена без наявності в діях ТОВ «Ю Трейдінг ЛТД» фактів правопорушень законодавства про автомобільний транспорт. Вона прийнята з порушенням передбаченої процедури, зокрема, без проведення 28.07.2020 жодного зважування, оскільки 28.07.2020 автомобіль здійснював рух без вантажу з порожнім причепом та взагалі не перебував у цей день на пункті габаритно-вагового контролю МПП «Мамалига» Чернівецької області. Автомобіль повертався зовсім іншим маршрутом через пункт пропуску "Маяки-Удобне - Паланка" Одеської області (Розділ II позову). Відповідачем накладено штраф за перевезення без відповідного дозволу подільного вантажу, по якому законом не передбачено видання дозволу на проїзд. У постанові не зазначено чіткої суті порушення та конкретної норми закону, яка порушена. Відповідачем не складено та не вручено водієві на місці обов`язкових документів про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Також позбавлено підприємства права брати участь у розгляді справи, оскільки розгляд справи проведено 28.09.2020 без участі представників позивача.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 4.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощено позовне провадження та вирішено проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року судом вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні 11.05.2021 судом протокольною ухвалою замінено первісного неналежного відповідача Західне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки на належного відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті.

В судовому засіданні протокольною ухвалою від 8.06.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 24.06.2021.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, хоча ухвалу із позовною заявою отримав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, у зв`язку із чим суд в силу вимог ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників позивача з приводу заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів справи 25.07.2020 підприємством на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 24.07.2020 №744601 на власних транспортних засобах (тягач Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , та причеп Fruehauf 01Y, д.н.з. НОМЕР_2 ) здійснювалось міжнародне перевезення подільного вантажу (пиломатеріали обрізні хвойних порід) загальною масою 38,830 тонн.

В пункті перепуску 25.07.2020 працівниками Укртрансбезпеки та митниці було проведено габаритно-ваговий контроль під час якого водієві повідомили, що загальна вага автомобіля відповідає нормативним параметрам, однак є розбіжності на одну вісь.

А саме повідомили, що є розбіжності на одну вісь, а саме вага на 2-гу вісь нібито склала 11,810 тонн при передбаченій 11,000 тонн. При цьому, навантаження на сусідні третю, четверту та п`яту вісь склало в середньому по 6,8 тонн відповідно, що було фізично не можливо.

На це водій візуально показав працівникам Укртрансбезпеки та митниці на заповнений до верху причеп і повідомив, що при заповненому рівномірно до верху причепі вага між сусідніми осями фізично не може різнитись майже удвічі.

Тому водій вимагав пройти повторне зважування, в чому йому було відмовлено. Також водій зазначав, що видання дозволу на перевезення подільних вантажів не передбачено діючим законодавством.

Розуміючи, що ваги можуть бути несправними, водій висловив до працівників Укртрансбезпеки та митниці прохання надати для ознайомлення документи, які б підтвердили повірку і сертифікацію відповідності вагового пункту, однак у наданні таких документів було відмовлено.

Після цього, водієві повідомили, що він може продовжити рух. При цьому, жодних документів за результатами ГВК працівники Укртрансбезпеки та митниці водієві на місці зупинки не вручали.

Виконуючим обов`язки начальника Управління Укртрансбезпеки у Львівській області на підставі абз.14 ч.І ст.60 Закону "Про автомобільний транспорт" винесено відносно підприємства постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28.09.2020 №212340 і накладено стягнення у вигляді штрафу 8 500 грн.

Вказана постанова надійшла до підприємства засобами поштового зв`язку та отримана під розписку у відділенні Укрпошти 15.12.2020.

Позивач вважаючи вищезазначену постанову протиправною звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст.ст. 1,48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення-перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно із п.п.22.3,22.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху; б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним; в) не обмежує водієві оглядовості; г) не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою; ґ) не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п. 2, 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 «Правил дорожнього руху», габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з п.3 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до п.п.3,15,16,18,20 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п.5 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року, працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; 2) здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; 3) у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Згідно з п.2.42 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Так, з акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.07.2020, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову, вбачається, що при перевірці встановлено, що рух автомобільними дорогами України здійснювався автомобілем, який належить позивачу.

В судовому засіданні встановлено, що фактично зважування відбувалось 25.07.2020 під час виїзду з території України на митному пункті пропуску «Мамалига» Чернівецької області.

Суд встановив, що в митному пункті пропуску «Мамалига» Чернівецької області 25.07.2020 не складалось та водієві не вручалось жодних документів за наслідками габаритно-вагового контролю.

Позивач стверджує та не спростовано відповідачем, що надалі транспортний засіб відвіз вантаж до місця призначення в м. Кишинів Молдова. Вантаж вручено отримувачу в м. Кишинів 27.07.2020 згідно з актом здачі-прийняття робіт від 27.07.2020 №ОУ-0000344. 27.07.2020 транспортний засіб виїхав з Кишинева з порожнім причепом без вантажу у напрямку території України через інший митний пункт пропуску "Маяки-Удобне - Паланка" Одеської області. Цього ж дня, 27.07.2020, транспортний засіб перетнув молдавсько- український кордон через митний пункт пропуску "Маяки-Удобне - Паланка" Одеської області і 28.07.2020 здійснював рух до кінцевого місця призначення.

Суд встановив та не спростовано відповідачем, що 28.07.2020 автомобіль позивача повертався зовсім іншим маршрутом через Одеську область і здійснював рух по території України до кінцевого пункту призначення без вантажу з порожнім причепом та не проходив у цей день жодного габаритно-вагового контролю.

Таким чином, отримані підприємством фотокопії документів габаритно-вагового контролю, в яких зазначається про проведення на митному пункті пропуску «Мамалига» Чернівецької області зважування 28.07.2020 складені при відсутності зазначених у них подій, оскільки як було вище зазначено, що 28.07.2020 транспортний засіб не проходив жодного габаритно-вагового контролю та фізично у цей день не перебував у митному пункті пропуску «Мамалига» Чернівецької області, оскільки повертався зовсім іншим маршрутом через Одеську область, що підтверджується витягами з інформаційної бази даних GPS трекінгу Fretrack про рух автомобіля за 25.07.2020, 26.07.2020, 27.07.2020 та 28.07.2020. Факт руху 28.07.2020 без вантажу з порожнім причепом підтверджується також актом здачі-прийняття робіт від 27.07.2020 №ОУ-0000344.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що автомобіль позивача не був 28.07.2020 у місці здійснення правопорушення, яке вказано в Акті від 28.07.2020 №038161, а тому позивач не може бути притягнутий до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Тому відповідач не мав правових підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Встановлені судом неповнота з`ясування обставин справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт та помилкове застосування відповідачем норм матеріального права при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності є безумовною підставою для визнання протиправною та скасування оскарженої постанови, що у свою чергу виключає необхідність надання оцінки іншим аргументам позивача на підтримку заявлених позовних вимог.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки, суд розцінює як визнання позову.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ю Трейдінг ЛТД (, 82600, Львівська обл., Сколівський р-н, м. Сколе, вул. Отця Мосори, 7) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 14, м.Київ, 01135; ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28.09.2020 №212340.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 14, м.Київ, 01135; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ю Трейдінг ЛТД (, 82600, Львівська обл., Сколівський р-н, м. Сколе, вул. Отця Мосори, 7) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2102,00 грн.(дві тисячі сто дві гривні)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 29.06.2021.

Суддя Р.М. Брильовський