Справа № 465/1068/20
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29.06.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом Управління патрульної поліції у Львівській області про оскарження та визнання незаконними (неправомірними) дій службових осіб Управління патрульної поліції у Львівській області, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу) та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 13 лютого 2020 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Світлак Іваном Романовичем винесено постанову серії ДП 18 № 434150 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він ніби-то «здійснив рух без номерних знаків, чим порушив п.п. в) п.2.9 ПДР України, чим ніби-то вчинив правопорушення, передбачене

ч.б ст.121 КУпАП.

11 лютого 2020 року зранку близько 9-ї години він вийшов до автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_1 та побачив, що номерні знаки на ньому відсутні, а місця, де вони мають бути закріплені (спеціальні пластмасові рамки на кузові автомобіля), пошкоджені. Близько 12-ї години 11 лютого 2020 до нього зателефонували з невідомого номера і повідомили йому, де знаходиться схованка, в яку поміщені номерні знаки автомобіля. Він забрав номерні знаки НОМЕР_1 зі схованки, однак не зміг їх надійно закріпити на автомобілі через те, що відповідні кріплення були пошкоджені викрадачами, а тому він помістив їх під скло та не користувався автомобілем в період з 11 лютого 2020 року до 13 лютого 2020 року та планував закріпити їх належним чином на вихідних. Однак, через раптово виниклі сімейні обставини він змушений був скористатися автомобілем 13 лютого 2020 близько 12 год. 30 хв., однак перед виїздом закріпив номерні знаки на панелі приладів під склом.

Близько 13-ї год. 13 лютого 2020 року він був зупинений патрульним екіпажем у складі інспектора Світлак І.Р. та Мирончука С., та пояснив їм викладені вище об`єктивні обставини та попросив обмежитися усним зауваженням. Його пояснення ними були проігноровані та лейтенантом ОСОБА_2 була винесена оскаржувана ним постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає, що постанова серії ДП18 № 434150 від 13 лютого 2020 року є незаконною, оскільки жодних доказів по даній адміністративній справі представниками поліції йому не надано, та в постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом без номерних знаків.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про слухання справи на підставі наявних доказів, просить позов задоволити.

Представник відповідача надав суду відзив в якому в задоволенні позову просить відмовити, оскільки ОСОБА_1 прошив п. 29 "В" ПДР, а саме 13 лютого 2020 року о 13 год. 00 хв., у м.Львові, по вул. Городоцька, 128, керував транспортним засобом марки КІА д.н.з. НОМЕР_1 , без номерних знаків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, що підтверджується відповідним відеозаписом.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд справи вирішено здійснювати за правилами ст. 286 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серія ДП18 № 434150 від 13 лютого 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі -170 грн.

У постанові вказується, що ОСОБА_1 13 лютого 2020 року о 13 год. 00 хв., у м.Львові, по вул. Городоцька, 128, здійснив рух транспортним засобом марки КІА д.н.з. НОМЕР_1 , без номерних знаків, чим порушив п.п. 2.9 «В» ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог

цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено правила дорожнього руху.

Відповідно до п.п. "В" п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачено,що адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, незареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у невстановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача на підтвердження позиції відповідача до відзиву долучено відеозапис.

В силу вимог частини 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Таким чином, вимоги зазначеної норми Закону встановлюють імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного запису, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адмінстративне прпавопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16.

Крім того, у п. 7 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення та не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого правопорушення.

Крім того, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, зазначає, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який долучений представником відповідача до відзиву на адміністративний позов, суд вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не має посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Відповідно до ч. З ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2020 року, не подав належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.б ст.121 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 434150 від 13 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч.б ст.121 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 434150 від 13 лютого 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно зі ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції79053, м. Львів, вул. Перфецького,19;

Суддя Г.П. Мигаль