Справа № 240/98/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Житомир справа № 240/98/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олевського районного суду Житомирської області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Олевського районного суду Житомирської області від 02.12.2020 №100 "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату суду в 2020 році" в частині визначення її результатів оцінювання;

- визнати протиправним та скасувати наказ Олевського районного суду Житомирської області від 03.12.2020 №73-К "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити її на роботі на посаді секретаря судового засідання Олевського районного суду Житомирської області;

- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по день поновлення на роботі, та моральну шкоду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що жодного разу вона не ухилялася від виконання своїх посадових обов`язків. Так, 26.06.2020 дійсно керівник апарату погодила її відсутність на робочому місці, однак про обставини, які в подальшому відбувались на роботі, зокрема, про відкликання з відпустки іншого працівника їй невідомо. Зазначає, що за результатами оцінювання службової діяльності в Олевському районному суді за 2018 рік й 2019 рік отримала позитивні оцінки та у 2006-2019 роках отримувала подяки, грамоти, почесні грамоти за сумлінне виконання службових обов`язків та професіоналізм. Вважає, що оскаржуваний негативний висновок у графі "Обґрунтування" не містить жодних конкретних, які дійсно мали місце, зауважень щодо досягнутих нею результатів.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи

Ухвалою суду від 22.03.2021 призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олевського районного суду Житомирської області до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 було задоволено клопотання відповідача та призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 28.04.2021 об 11:30 год. На електронну адресу суду відповідачем 28.04.2021 було надіслано клопотання вх.№22425/21 про технічну неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції у приміщенні Олевського районного суду Житомирської області.

Зважаючи на такі обставини та її неодноразову явку до суду, у той час як представник відповідача в судове засідання не з`являвся, позивач на електронну адресу суду надіслала клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач систематично допускала у своїй роботі помилки, стосовно яких керівник апарату неодноразово звертала увагу про недопущення їх у подальшій роботі. Під час здачі позивачем справ до канцелярії суду секретарі суду часто повертали справи назад у зв`язку з неналежним їх оформленням або неповним внесенням інформації до обліково-статистичних карток комп`ютерної програми документообігу суду. Після розгляду справ, у яких позивач здійснювала фіксацію судового засідання, було виявлено відсутність записів судового засідання на носіях інформації (дисках). У позивача відсутній необхідний освітній рівень для зайняття посади секретаря судового засідання, оскільки вона немає вищої юридичної освіти.

Ухвалою суду від 15.06.2021 клопотання Олевського районного суду Житомирської області задоволено. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання у справі 24.06.2021.

Ухвалою суду від 24.06.2021 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи по суті. У судовому засіданні заслухано вступне слово позивача та представника відповідача, а також допитано свідків. Подальший розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що наказом Олевського районного суду Житомирської області від 21.01.2020 №19 вирішено тимчасово, на час відсутності суддів Олевського районного суду Житомирської області до дня їх фактичного виходу на роботу (призначення), закріпити секретарів судового засідання, зокрема, ОСОБА_1 в безпосередньому підпорядкуванні голови Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 .

Відповідно до наказу Олевського районного суду Житомирської області від 25.03.2020 №42 тимчасово, на час відсутності суддів Олевського районного суду Житомирської області до дня їх фактичного виходу на роботу (призначення), вирішено закріпити секретарів судового засідання, зокрема, ОСОБА_1 в безпосередньому підпорядкуванні голови Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 .

Згідно з наказом Олевського районного суду Житомирської області від 16.10.2020 №91 наказано провести оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату Олевського районного суду Житомирської області, які займають посади державної служби категорії «В».

Відповідно до наказу Олевського районного суду Житомирської області від 22.10.2020 №92 наказано провести оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату Олевського районного суду, які займають посади державної служби категорії «В» 27.10.2020.

Наказом Олевського районного суду Житомирської області від 02.12.2020 №100 затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату суду у 2020 році.

Відповідно до витягу з висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 - секретар судового засідання - отримала негативну оцінку.

Відповідно до наказу від 03.12.2020 №73-К ОСОБА_1 , секретаря судового засідання Олевського районного суду Житомирської області, звільнено з 04.12.2020 із займаної посади як таку, яка отримала негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності за 2020 рік.

Не погоджуючись із вказаними наказами про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату суду та про її звільнення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII).

Згідно з частиною другою статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 44 Закону №889-VІІІ передбачено оцінювання результатів службової діяльності.

Результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 наведеного Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання) визначає Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 ). Дія цього Типового порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «А», «Б» і «В».

Відповідно до пунктів 2, 3 Типового порядку метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри. Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Як встановлено пунктом 9 Типового порядку, оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Згідно з пунктами 7, 10, 11, 13, 15 Типового порядку оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

Державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань. Строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Типового порядку.

Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

Для визначення результатів виконання завдань суб`єктом призначення приймається наказ (розпорядження), в якому зазначається: список державних службовців; строк визначення результатів виконання завдань; доручення, необхідні для організаційного забезпечення проведення цього етапу оцінювання (у разі потреби).

Відповідно до пунктів 33, 36 Типового порядку ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції. Визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії "А", "Б" або "В", здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.

Пунктами 37-39 Типового порядку установлено, що для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.

Перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

Оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період. Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

За змістом пункту 41 Типового порядку висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення. У разі коли жодне із завдань державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", не підлягає оцінюванню, а також у випадку, передбаченому абзацом четвертим пункту 40-1 цього Порядку, висновок не затверджується. Відповідні відомості зазначаються в особовій картці такого державного службовця.

Перевіряючи дії (рішення) відповідача на предмет дотримання наведених норм законодавства, що визначають порядок оцінювання службової діяльності державних службовців, судом встановлено, що в результаті оцінювання результатів виконання позивачем завдань безпосереднім керівником були виставлені наступні бали: за завдання №1 виставлено оцінку 2 бали; за завдання №2 виставлено оцінку 2 бали; за завдання №3 виставлено оцінку 2 бали; за завдання №4 виставлено оцінку 2 бали, що підтверджується результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" за 2020 рік.

Так, згідно із висновком щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця апарату Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , складеним керівником апарату суду ОСОБА_4 , за виконані завдання вона отримала наступні оцінки:

- за завдання №1, яке полягало у здійсненні виклику учасників по справах, які знаходяться у провадженні судді, та перевірку їх явки - 2 бали, оскільки заплановане завдання передбачене Інструкцією з діловодства у місцевих та апеляційних судах України та Посадовою інструкцією секретаря судового засідання. Жодної самостійності та ініціативності при плануванні завдання не проявила. Завдання виконувалось, але не завжди вчасно надавались судові виклики та повідомлення судовим розпорядникам для доставки в органи прокуратури з мінімальним терміном до початку слухання справ. Завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання підійшла формально, що мало наслідком обурення учасників судових процесів. Завдання виконувалось з порушенням етики поведінки і спілкування з людьми, допускає елементи нетактовного грубого відношення до оточуючих. Перевірку осіб, які викликались до суду протягом квітня-жовтня 2020 року, не здійснювала, оскільки не приймала участі у судових засіданнях;

- за завдання №2, яке полягало в організації розгляду судових справ - 2 бали, оскільки списки справ судових засідань розміщувались із запізненням, що унеможливлювало своєчасність роботи з цією інформацією як інших працівників суду, так і громадян. З березня 2020 року відмовлялась брати участь у фіксуванні судових засідань шляхом участі разом з суддею у судових засіданнях з незрозумілих причин. Зокрема, 26.06.2020 року внаслідок відмови від участі у судовому засіданні по справі №287/1105/20 з відпустки спеціально відкликалась інший секретар судового засідання ОСОБА_6 і лише таким чином було можливим проведення судового засідання. З березня 2020 року ОСОБА_1 жодного разу не взяла участь у судовому засіданні разом з суддею, хоча це безпосередньо входить до її посадових обов`язків. У частині своєчасності виконання завдань щодо своєчасності направлення копій судових рішень допускались помилки у зазначенні дати набрання законної сили ухвалою суду, що потягло за собою повторне звернення особи до суду, збільшення навантаження на суддю, який на даний час один здійснює судочинство, відволікання працівників апарату суду, які є членами дисциплінарної комісії, від основної роботи. Завдання виконано частково з порушенням строків направлення учасникам справ копій рішень суду та із залученням до виконання завдання інших осіб. Проявляла низьку ініціативність та самостійність;

- за завдання №3, яке полягало в оформленні матеріалів справи - 2 бали, оскільки завдання виконано, але з порушенням строку виконання, підшивала та оформлювала матеріали справ неохайно, що потягло за собою неодноразові звернення інших працівників суду щодо неможливості повного прочитання документів внаслідок такої неохайності. При наданні справ для ознайомлення учасникам справи з документами секретарі суду змушені були розшивати справу, яка оформлена неохайно, оскільки документи неможливо було прочитати у повному обсязі. Все це потягло за собою необхідність повторного виконання роботи секретарями суду з розшивання та наступного прошивання справ. Також виявлено відсутність звукозаписів по справах на окремих дисках, що потягло за собою наступне оформлення звукозапису на диски іншими секретарями судових засідань суду;

- за завдання №4, яке полягало у відпрацюванні судових справ - 2 бали, оскільки поставлені завдання виконані частково, до їх виконання державний службовець підійшла формально. У частині своєчасності виконання завдань щодо вчасного направлення копій судових рішень допускались помилки у зазначенні дати набрання законної сили ухвалою суду, що потягло за собою повторне звернення особи до суду, збільшення навантаження на суддю, який на даний час один здійснює судочинство, відволікання працівників апарату суду, які є членами дисциплінарної комісії від основної роботи. Використовує робочий час для власних потреб: на відвідування перукарні, по господарству додому, знаючи, що у судді дуже велике навантаження і замість неї повинні працювати інші працівники. Етична поведінка ОСОБА_1 не відповідає етиці поведінки державного службовця. Допускає елементи нетактовного грубого відношення до оточуючих. Окремі завдання взагалі не виконувала, оскільки з березня 2020 року фактично не приймала участі у судових засіданнях. Допускає у висловлюваннях з іншими працівниками ненормативну лексику, про що неодноразово повідомляють працівники суду. Проявляє зарозумілість та не співпрацює з іншими колегами. Помиляється при проставленні дат набрання законної сили на ухвалах суду (копія ухвали додається), що породжує нові судові справи, збільшуючи при цьому навантаження на суддю та інших працівників апарату суду, за що наказом суду від 26.10.2020 року № 64-к ОСОБА_1 було оголошено догану.

ОСОБА_1 за результатами оцінювання за кожне завдання отримала по 2 бали, які відповідно до Типового порядку №640 виставляються у тому разі, якщо завдання виконане, але з порушенням строку виконання чи/або із залученням до виконання завдання допомоги інших (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку ініціативність, самостійність, недостатність знання нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).

Середній бал за виконання вказаних завдань склав 2 бала, у зв`язку із чим у висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача була виставлена «негативна» оцінка.

Також безпосереднім керівником ОСОБА_4 проведено оціночну співбесіду із позивачем шляхом заслуховування її пояснень щодо виконання поставлених завдань, дослідження та обговорення належних документів.

Позивач 27.10.2020 була ознайомлена з результатами оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «В».

Визначаючись з тим, чи є достатніми зазначені відповідачем обставини для підтвердження наведених результатів оцінювання роботи ОСОБА_1 , судом враховується таке.

Фактичні умови роботи ОСОБА_1 на посаді секретаря судового засідання Олевського районного суду Житомирської області зводяться до того, що відповідно до наказу Олевського районного суду Житомирської області від 21.01.2020 №19 позивач була закріплена у безпосередньому підпорядкуванні голови Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 , а наказом від 25.03.2020 №42 - у безпосередньому підпорядкуванні судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 .

Крім ОСОБА_1 до цих суддів були закріплені й інші секретарі судових засідань - ОСОБА_6 , ОСОБА_8

Отже, у період з 01.01.2020 по 06.03.2020 ОСОБА_1 була основним секретарем судових засідань, закріпленим за головою суду ОСОБА_2 .

Відповідачем жодних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 висловлював будь-які зауваження щодо роботи позивача, суду не надано.

З березня 2020 року ОСОБА_1 була закріплена за суддею ОСОБА_3 , від якого відповідачем також не надано доказів наявності зауважень щодо виконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 .

Судом також враховується, що жодних скарг від учасників судового процесу, суддів, працівників апарату суддів щодо організації та виконання її роботи, у тому числі щодо документів, оформлення яких здійснювалось позивачем, та строків такого оформлення не надходило.

Відповідачем надано суду акти від 03.01.2020 №1 та від 11.02.2020 №19 про відсутність запису судового засідання на носії інформації (диску), складені секретарем суду ОСОБА_7 , секретарями судового засідання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та акти від 19.02.2020 №28, від 12.03.2020 №32, від 13.03.2020 №37 про розшивання справи та приведення її у відповідність, складені секретарем суду ОСОБА_7 , секретарями судового засідання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Під час розгляду справи №240/98/21 у судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зміст свідчень яких фактично зводиться до того, що ініціатором складення цих актів стала керівника апарату суду ОСОБА_4 , вони особисто недоліків у роботі позивача не виявляли та за неї її роботу не переробляли. З приводу того, яким чином підписали акти про виявлені недоліки, якщо вони особисто таких недоліків не виявляли, надали пояснення, що не пам`ятають цих конкретних обставин. При цьому, засвідчуючи факт відмови позивача від участі у судовому засіданні, особисто такої відмови ОСОБА_1 вони не чули, а склали акти за ініціативою ОСОБА_4 . Безпосередньо самі акти складались без будь-якої участі ОСОБА_1 . Тільки свідок ОСОБА_7 підтвердила, що нею було здійснено повторне прошивання справ, які здавала позивач. Але ці обставини мали місце лише стосовно двох або трьох справ. При цьому, це є звичайною практикою і у рівній мірі стосується й інших секретарів судових засідань, які також допускають аналогічні недоліки.

Навпаки, пояснення свідків засвідчили те, що виконання обов`язків ОСОБА_1 не призводило до ускладнення їх роботи, а у процесі виконання своїх посадових обов`язків певні помилки допустимі і іншими працівниками.

Позивач додатково зазначила, що акти від 11.02.2020 №19 та від 19.02.2020 №28 взагалі складені стосовно справ, які нею не оформлювались. Про наявність цих актів їй не було відомо ні на момент їх складання, ні при проведенні оціночної співбесіди.

Відтак, оцінюючи ці акти в сукупності з показами свідків, а також враховуючи, що про ці документи немає жодної згадки у висновках щодо результатів оцінювання позивача, суд вважає їх такими, що не відповідають критерію юридичної значимості та не можуть бути враховані як докази, що обґрунтовують правомірність рішень відповідача. Фактично, вони є лише спробою штучною легітимізації висновків відповідача, здійсненою з усуненням позивача від будь-якої участі у цьому процесі.

При прийнятті рішення у справі судом також враховується, що 26.10.2020 наказом Олевського районного суду №64-к, відповідно до ст.65-69, 71, 73-77 Закону України "Про державну службу", статей 147-149 та 151 Кодексу законів про працю України за неналежне виконання посадових обов`язків, оголошено догану секретарю судового засідання Олевського районного суду ОСОБА_1 У наказі вказано, що протягом строку дії дисциплінарного стягнення не застосовувати до секретаря судового засідання ОСОБА_1 заходи заохочення. Наказ винесено на підставі подання з висновком дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Олевського районного суду від 23.10.2020 та письмових пояснень ОСОБА_1 від 26.10.2020.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі № 240/19321/20 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Олевського районного суду Житомирської області №64-к від 26.10.2020 "Про оголошення догани ОСОБА_1 ". У судовому рішенні зазначено, що приймаючи за наслідками дисциплінарного провадження такий висновок, дисциплінарна комісія зазначила, що в діях секретаря судового засідання ОСОБА_1 дійсно встановлено порушення вимог ст. 261 Цивільного кодексу України та. п.3 розділу ХІ Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах України, оскільки остання проставила невірну дату набрання законної сили ухвалою суду. Наслідком вказаного вище порушення стало те, що ухвалу Олевського районного суду від 24.06.2020 за заявою АТ КБ "Приватбанк" про повернення судового збору не вдалося за можливе виконати вчасно, що стало причиною для повторного звернення АТ КБ "Приватбанк" до суду із заявою про виправлення недоліків в ухвалі суду, заведенням нової судової справи, призначенням її до розгляду, створенням зайвого навантаження на суддю ОСОБА_3 , який тривалий час один здійснює правосуддя у зв`язку з відсутністю інших суддів. Зазначені висновки стали підставою для оголошення догани позивачу, що оформлена спірним наказом. Судом встановлено, що оскільки ухвалу засвідчено підписом керівника апарату суду ОСОБА_4, саме вона є відповідальною особою в Олевському районному суді за засвідчення копій судових рішень. Позивач не заперечує, що допустила помилку при виготовленні копії ухвали, разом з тим, суд зазначає, що саме керівник апарату, як відповідальна особа, зобов`язана перевірити правильність її виготовлення та засвідчення, тому вся відповідальність не може бути покладена лише на секретаря судового засідання.

Вказане рішення набрало законної сили.

Досліджуючи обґрунтування оцінки виконання завдань позивачем, суд вважає за необхідне вказати на те, що викладені оцінки фактично оперують посиланнями на одні і ті ж випадки недоліків роботи позивача, проте з використанням різних словесних форм їх вираження задля створення враження про значно більший кількісний склад таких недоліків. Крім того, обрання формулювання "проявляла низьку ініціативність та самостійність" стосовно виконання завдань, які здійснюються за алгоритмами, закріпленими в законодавчих нормах, викликає нерозуміння, по яку ініціативу має йтись. У той же час, це констатується відповідачем як результат негативної роботи позивача.

Якщо деталізувати, то виявлені недоліки службової діяльності позивача зводяться до факту застосування догани, відсутності позивача на робочому місці 26.06.2020, відмови від участі у судовому засіданні та певних недоліків у оформленні судових справ.

Як було вже зазначено, застосування догани визнано незаконним у судовому порядку.

Факт відсутності на робочому місці 26.06.2020 не заперечується ОСОБА_1 , однак представник відповідача у судовому засіданні не спростувала, що нею було погоджено відсутність позивача на робочому місці тривалістю менше 3-х годин у зв`язку з наявністю поважних обставин (хвороби родича). А відтак, відсутність працівника, який міг би забезпечити фіксацію судового процесу, свідчить швидше про недоліки в організації роботи керівника, якому було завчасно повідомлено про факт тимчасової відсутності певної особи на робочому місці.

Про другий факт відмови від участі у судовому засіданні 22.09.2020, як пояснила позивач, їй взагалі нічого невідомо. У суду немає підстав критично ставитись до цих пояснень позивача, оскільки свідки, які складали акт про відмову від такої участі, пояснень позивача з цього приводу взагалі не чули, а акт складали за вказівкою ОСОБА_4 , про що надали відповідні покази. Цей факт беззаперечно не доведений відповідачем.

Аргументи про допущення позивачем недоліків у оформленні судових справи як підстави для звільнення з державної служби не витримують жодної критики, оскільки такі недоліки мали поодиноке місце та характерні для роботи кожного працівника. За такою логікою, аналогічне стягнення мало би бути застосоване до усіх працівників, а не вибірково до позивача.

З матеріалів справи також вбачається, що за результатами роботи позивачу неодноразово виплачувалась премія, що свідчить про належне виконання нею службових обов`язків та спростовує результати оцінювання.

Преміювання позивача, відсутність дисциплінарних стягнень, отримання позивачем грамот, подяк за сумлінне виконання службових обов`язків та професіоналізм, а також отримання за результатами оцінювання службової діяльності в Олевському районному суді за 2018-2019 роки позитивних оцінок викликає обґрунтований сумнів щодо справедливості негативних результатів, отриманих позивачем у 2020 році.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 не заперечувала факт неприязних стосунків ОСОБА_1 з нею, однак суд вважає недопустимим вирішення особистих конфліктів шляхом застосування процедур, передбачених Законом України "Про державну службу", які запровадженні для виявлення дійсної якості роботи державного службовця.

Неетична поведінка ОСОБА_1 щодо розміщення у соціальних мережах образливих коментарів стосовно керівника апарату суду, на які ОСОБА_4 посилалась як на заперечення проти заявлених позовних вимог, мала місце постфактум, а тому такі аргументи не можуть доводити законність оскаржуваних рішень.

За обставин, які склались у даній справі, судом не встановлено фактів, які б могли бути визнані законною та обґрунтованою підставою для негативної оцінки роботи позивача та, як наслідок, звільнення її з державної служби.

Відтак, наказ Олевського районного суду Житомирської області від 02.12.2020 №100 "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату суду в 2020 році" в частині оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 та наказ Олевського районного суду Житомирської області від 03.12.2020 №73-К "Про звільнення ОСОБА_1 " є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача з посади секретаря судових засідань, це у силу приписів статті 235 Кодексу законів про працю України є підставою для поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За приписами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Відповідно до абз. 3 п. 2 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Пунктом 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 24.06.2021 №1627/21 надійшла довідка, відповідно до якої середньоденна заробітна плата позивача на момент звільнення складає 331,43 грн. Вказана сума сторонами не заперечується.

Як встановлено в ході розгляду справи, тривалість вимушеного прогулу до дня постановлення рішення у справі за період з 04.12.2020 по 29.06.2020 становить 182 днів. Отже, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 60320,26 грн.

Відповідно до положень ст. 371 КАС України судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та нарахування і виплати суми середнього грошового забезпечення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, поміж інших, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У ч. 3 ст. 23 ЦК України зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як зазначено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. […] Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Разом з тим, суд зазначає, що така моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

В обґрунтування стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що незаконним звільненням їй заподіяна значна моральна шкода, оскільки вона перенесла психологічний стрес, що призвело до погіршення стану її здоров`я.

Відтак, суд вважає слушними доводи позивача, що втрата роботи за обставин, які не підтверджені будь-яким доказами, та необхідність судового провадження, яке відбувається "на очах" її колег та за місцем її роботи, призвели до негативних змін у її житті. Позивач також була позбавлена можливості реалізовувати свої здібності, хоча безперервно працювала на своїй посаді, а для відновлення можливості їх реалізації їй знадобились відповідні зусилля.

Враховуючи, що позивачем доведено, в чому проявились наслідки моральної шкоди, зважаючи на наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, приймаючи до уваги критерії співмірності та розумності, а також висновок про захист прав позивача шляхом поновлення її на посаді, з якої її було звільнено, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 1000,00 грн. моральної шкоди.

Підстави, передбачені вимогами ст.ст. 139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Олевського районного суду Житомирської області від 02.12.2020 №100 "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату суду в 2020 році" щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Олевського районного суду Житомирської області від 03.12.2020 №73-К "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря судового засідання Олевського районного суду Житомирської області з 04.12.2020.

Зобов`язати Олевський районний суд Житомирської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.12.2020 по день ухвалення рішення у цій справі у сумі 60320,26 грн.;

Стягнути з Олевського районного суду Житомирської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та нарахування і виплати суми середнього заробітку за один місяць допустити до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.06.2021.

Суддя Н.М. Майстренко