Справа № 160/7612/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 червня 2021 року Справа №160/7612/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення або зміну способу, або порядку виконання судового рішення по справі №160/7612/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення, в якій заявник просить змінити спосіб і порядок виконання постанови суду, на підставі якої видано виконавчий лист №160/7612/18 від 02.12.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради повернути зняті з особових рахунків отримувача субсидії ОСОБА_1 на підприємствах-виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2015 року до 30.04.2017 року, на стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради у розмірі 24985,01 грн., знятих з особових рахунків отримувача субсидії ОСОБА_1 на підприємствах-виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2015 року до 30.04.2017 року.

Вказана заява мотивована тим, що рішення суду, яке підлягає виконанню має зобов`язальний характер, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, у зв`язку з чим організація його виконання визначена статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження». Так, у разі невиконання вимог виконавчого документу без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 63,75 цього Закону. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 63,75 цього Закону. Із контексту рішення суду чітко встановлюється необхідність зобов`язання боржника особисто вчинити певні дії, а вчинення визначених дій не може бути проведено без участі боржника, тому державний виконавець не може організувати виконання самостійно у відповідності до повноважень, наданих йому законом. За таких обставин статтею 63 цього Закону передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 75 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Аналізом викладених обставин встановлено, що до боржника неможливо застосувати передбачені Законом штрафні санкції та направити подання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду через те, що у діях боржника або його посадових осіб відсутній прямий умисел або невиконання вимог виконавчого документу без поважних причин, оскільки коштів на виконання боржником рішень суду зазначеної категорії Законом України «Про Державний Бюджет України на 2019 рік» або бюджетними програмами не передбачено. Таким чином зазначені обставини унеможливлюють виконання рішення суду в цілому. З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання. Зазначеним законом визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Так, статтею 3 визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Зазначений виконавчий документ не може бути скерований до органу Державної казначейської служби України для виконання в порядку гарантії держави щодо виконання судових рішень у зв`язку з тим, шо рішення прийнято про зобов`язання вчинити певні дії. а не про стягнення коштів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року заяву Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.06.2021 року о 10 год. 30 хв.

У зв`язку з перебуванням судді Віхрової В.С. у щорічній відпустці, розгляд заяви відкладено на 29.06.2021 року.

В судове засідання, призначене на 29.06.2021 року, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглядаючи подану заяву, судом встановлено наступне.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради щодо зняття субсидії, призначеної ОСОБА_1 , для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2015 року до 30.04.2017 року;

- зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради повернути зняті з особових рахунків отримувача субсидії ОСОБА_1 на підприємствах-виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2015 року до 30.04.2017 року;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління праці та соціального захисту населення Інгулецької районної у місті ради на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 1762 грн.

02.12.2019 року в адміністративній справі №160/7612/18 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання вищевказаної постанови.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменком Д.Ю. відкрито виконавче провадження №60965995 з примусового виконання виконавчого листа №160/7612/18, виданого 02.12.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

Наведеним приписам КАС України кореспондують приписи ч.3 ст.33 Закону України Про виконавче провадження, якими передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми слідує, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити у задоволенні вимог з цього питання, не змінюючи при цьому змісту судового рішення.

При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Таким чином, наведені вище приписи ст.378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Отже, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб. Тобто, у такому разі слід відрізняти способи захисту порушеного права, передбачені ст.5 КАС України, та способи і порядок виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 5 КАС України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

При цьому для зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні існувати обставини, що істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим, а на виконання вимог адміністративного процесуального законодавства потрібно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаних обставин як підстави для задоволення судом відповідної заяви.

В поданій до суду заяві Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просить суд змінити спосіб і порядок виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 року у справі №160/7612/18 із «зобов`язати повернути ОСОБА_1 витрати» на «стягнути у розмірі 24985,01 гривень на користь ОСОБА_1 », тобто ця заява містить вимогу не щодо встановлення (зміни) порядку і способу виконання вказаного судового рішення, а фактично зводиться до зміни суті резолютивної частини зазначеної постанови суду та встановленого в ній способу захисту порушеного права позивача, обраного судом при вирішенні справи, що, в свою чергу, не відповідає вищенаведеним приписам чинного процесуального законодавства.

Отже, задоволення заяви Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зміну чи встановлення способу виконання рішення суду фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 5 КАС України, що був обраний судом у даному випадку, що є неприпустимим.

Водночас, обставини викладені у заяві Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №160/7612/18, не підтверджують та не обґрунтовують належним чином доцільність і необхідність встановлення чи зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Так, посилання заявника на те, що встановлений порядок та спосіб виконання судового рішення суперечать Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є безпідставними, оскільки вказаний закон не містить жодних застережень щодо неможливості виконання судових рішень, якими встановлено спосіб захисту порушеного права саме шляхом зобов`язання виплатити або повернути певні суми.

Разом з цим, доводи заявника про неможливість виконання судового рішення у вищевказаний спосіб не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, відсутні будь-які докази неможливості виконання рішення суду, отже, наведені у заяві обставини не можуть бути визнані обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Також суд зауважує, що посилання в листах управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.02.2020 року №770 та від 28.05.2021 року №2191 на відсутність фінансування не є належною підставою для зміни резолютивної частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 року у справі №160/7612/18.

Відповідно до ст.23 та ст.116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з п.п.20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Суд зазначає, що кошти, які підлягають поверненню були зняті з особових рахунків отримувача субсидії ОСОБА_1 , а тому вони не є бюджетним зобов`язанням управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, яке виплачується з відповідних бюджетних призначень.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання постанови суду у цій справі, у зв`язку з чим у задоволенні поданої Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяви, належить відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення або зміну способу, або порядку виконання судового рішення по справі №160/7612/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова