Справа № 466/2719/21
Суддя: Ковальчук О. І.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2719/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ковальчука О.І.

секретар с/з Масної К.О.

з участю позивача ОСОБА_1

№466/2719/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

встановив:

30.03.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 березня 2021 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Бавдис Ю.Б. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №439689 від 25 березня 2021 року щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вказана постанова мотивована тим, що позивач 25.03.2021 року о 10:00 год. по АДРЕСА_1 перебував в приміщенні «Нова Пошта» №34 без засобів індивідуального захисту, зокрема без респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот.

Позивач вважає, що такий висновок є безпідставним, вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню виходячи з того, що запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, обсервації та карантину, а також обмеження прав і свобод позивача, яких може бути обмежено у зв`язку з встановленим карантином, можливі виключно у разі, якщо карантин та проведення інших обов`язкових санітарних та протиепідемічних заходів встановлено як додаткових захід режиму надзвичайного стану у разі його введення в Україні або окремих її місцевостях.

Відтак, вказує, що констатуючи факт відсутності введеного в Україні або окремих її місцевостях режиму надзвичайного стану, встановлений в Україні карантин та проведення інших обов`язкових санітарних та протиепідемічних заходів, а також обмеження прав і свобод позивача, не відповідають Конституції України та ЗУ «Про правовий режим надзвичайного стану», а отже ОСОБА_1 вважає, що карантин та проведення інших обов`язкових санітарних та протиепідемічних заходів не підлягають застосуванню по відношенню до нього та не підлягають виконанню ним.

З врахування вказаного, вважає постанову, винесену інспектором протиправною, відтак, такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання повідомлення. Представник УПП у Львівській області надіслав відзив на позовну заяву, в якому позов заперечив, просив відмовити у його задоволенні та слухати справу у їх відсутності.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ГАБ №439689 від 25 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії ГАБ №439689 від 25 березня 2021 року, ОСОБА_1 25.03.2021 року о 10:00 год. по АДРЕСА_1 перебував в приміщенні «Нова Пошта» №34 без засобів індивідуального захисту, зокрема без респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 2 ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами, зокрема на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме заборонено перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на наведене, суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП, оскільки такі докази відсутні у матеріалах справи. Пояснення позивача про те, що карантин та проведення інших обов`язкових санітарних та протиепідемічних заходів не підлягають застосуванню по відношенню до нього, суд також не може взяти в основу рішення, оскільки такі твердження не підтверджені жодними доказами.

Здійснюючи розширений аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, представником відповідача надано суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт перебування позивача без одягнутих засобів індивідуального захисту в приміщенні «Нової Пошти».

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена неправомірність дій інспектора УПП у Львівській області, пов`язаних зі винесенням постанови в справі про адміністративні правопорушення серії ГАБ №439689 від 25 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 грн., а тому позов є необґрунтованим, а постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 23 червня 2021 року.

Суддя О. І. Ковальчук