Справа № 400/2827/21
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 червня 2021 р. № 400/2827/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 ,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не дорахування та не доплати позивачу індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби в період з 05.02.2016 року по 28.02.2018 року від базового місяця січень 2008;

2) зобов`язати відповідача донарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби в період з 05.02.2016 року по 28.02.2018 року від базового місяця січень 2008.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке обґрунтовано тим, що для звернення до адміністративного суду згідно ч. 5 ст. 122 КАС України встановлюється місячний строк.

Вирішуючи заяву відповідача, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, стосуються вирішення питання щодо наявності чи відсутності у позивача права на нарахування йому індексації грошового забезпечення в період проходження військової служби, а саме за період з 05.02.2016 року по 28.02.2018 року.

Суд зазначає, що в Кодексі адміністративного судочинства України відсутні норми, які визначали б строк звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Водночас, частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Таким чином, оскільки індексація є складовою частиною заробітної плати (грошового забезпечення), то у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Вказана позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 листопада 2019 року у справі № 340/184/19.

Разом з цим, суд зазначає також, що у рішенні Конституційного Суду України у справі від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 (справа № 1-13/2013) викладено правову позицію відповідно до якої у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання відповідача про застосування процесуального строку звернення до суду та, як наслідок залишення позовної заяви без розгляду, а тому у її задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 240, 242, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній чи касаційній скарзі на рішення суду прийняте за результатами розгляду адміністративної справи.

Суддя В. С. Брагар