Справа № 382/365/21
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/365/21
Провадження 2-а/382/18/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Шульга Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Гаркуша Миколи Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Гаркуша Миколи Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в котрому зазначено, що 26.03.2021 р. близько 17 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем "KIA Sorento", д.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), рухався по вул. Бориспільська, 1-А в м. Києві. Під час руху його наздогнав патрульний автомобіль поліції та зупинив. Інспектор патрульної поліції УПП, звинувативши його у порушенні ПДР, попросив передати документи. Перевіривши його документи, інспектор полку УПП в м. Києві, лейтенант поліції Гаркуша М.М. склав на нього постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3976872 від 26 березня 2021 року. За даною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень за порушення, передбачене ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за керування транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим. У постанові інспектор ОСОБА_2 вказав, що він нібито порушив вимоги ПДР, закривши номерні знаки захисною сіткою з рамкою, чим порушив п. 30.2 ПДР, що не відповідає дійсності, так як номерні знаки були абсолютно чистими і символи номерного знаку чітко визначалися з відстані двадцяти метрів і більше. Намагаючись довести свою правоту, він висловив свою незгоду з обвинуваченням, так як ніякого порушення не вчинив, на що інспектор поліції ОСОБА_2 , недотримуючись норм професійної і службової етики пояснив йому, "що нібито він багато знає, а платити нічого не хоче", запропонував йому звернутись до суду і там вирішувати свої питання. Вважає, що дана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необгрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства.Просив скасувати постанову.

В судове засідання позивач не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник третьої особи надав до суду відзив, котрий обгрунтований наступним. Відповідно до частини п`ятої статті 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил Дорожнього Руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють ПДР. Відповідно до пункту 1.1 ПДР ці правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 2.9 ПДР водієві забороняється: в)керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» факт порушення позивачем п. 2.9 в ПДР був зафіксований на камеру, більш того на відео чітко видно, що позивач відмовився надавати документи відповідної категорії та надав паспорт громадянина України. Дане відео розцінювалось відповідачем як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП. На відео чітко видно, що на номерному знаку транспортного засобу позивача нанесена причіплена сітка, яка ускладнює, а з відстані 20 м взагалі унеможливлює розпізнати символи. При цьому закріплена сітка не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку при відповідному освітленні, що унеможливлює його ідентифікацію. Більш того, нанесення такого роду предметів на номерні знаки не дають можливість здійснити авто фіксацію транспортного засобу, який може здійснювати порушення перевищення допустимої швидкості, тим самим наражати інших учасників дорожнього руху на небезпеку. Фак вчинення позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений відповідачем під час розгляду справи про адмінправопорушення, за результатом якого винесена постанова. Просив у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

В судовому засіданні установлено, що 26.03.2021 р. о 17 год. 42 хв. інспектором лейтенантом поліції 3 бат. 3 роти УПП у м. Київ Гаркуша М.М. було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом, в якого державні номерні знаки були закриті захисною сіткою (рамкою) чим порушив п.30.2 ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення у розмірі 850 грн.

Відповідно до п. 2.9 в) ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом... з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Згідно із п. 30.2 ПДР України забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З відеозапису вбачається, що під час зупинки позивача інспектором поліції було виявлено, що номерні знаки на автомобілі закриті захисною сіткою.

З фото доданого до позовної заяви вбачається, що номерні знаки на автомобілі позивача чітко визначені.

Разом з тим, інспектор поліції при встановленні правопорушення не користувався технічними засобами, які б давали змогу встановити відстань, з якої символи на номерних знаках не читалися. Працівники поліції на думку суду повинні були б зробити відповідні заміри та залучити інших осіб, яким запропоновано прочитати символи з такої відстані, чи в інший спосіб визначити можливість чи неможливість читання номерного знаку на автомобілі.

Відтак, суд вважає, що інспектор патрульної поліції належним чином не зафіксував факт порушення позивачем правил дорожнього руху України, а тому постанова підлягає до скасування.

Оцінюючи вищевикладене, суд вважає, що інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України, відповідач до суду не надав.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП не доведена, в зв"язку з чимпостанова підлягає до скасування, а провадження у справі до закриття.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 33,121, 245,247,251,252,268,278,280,283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Гаркуша Миколи Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити. Скасувати постанову серії ЕАН № 3976872 року, складену Інспектором лейтенантом поліції 3 бат. 3 роти УПП ДПП Гаркуша М.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Литвин Л.І.