Справа № 640/6162/21
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2021 року №640/6162/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мамедової Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (також далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії заступника начальника Центрального міжрегіонального управління - начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала Михайла Степановича щодо залишення 12.02.2021 р. без розгляду скарги у виконавчому провадженні №59328822 позивача від 13.01.2021 р. на постанову від 21.12.2021 р. про результати перевірки виконавчого провадження №59328822;

- зобов`язати начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянути по суті скаргу стягувача у виконавчому провадженні №59328822 позивача від 13.01.2021 р. на постанову від 21.12.2021 р. про результати перевірки виконавчого провадження №59328822 у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 02.04.2021 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/6162/21 (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. до прийняття рішення у справі, а також витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №59328822.

У подальшому, ухвалою суду від 31.05.2021 р. повторно витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №59328822.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що заступником начальника Центрального міжрегіонального управління - начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувалом Михайлом Степановичем протиправно залишено без розгляду скаргу позивача від 13.01.2021 р. у виконавчому провадженні ВП №59328822.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судові засідання не прибув, письмового відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

12.06.2019 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59328822 по примусовому виконанню виконавчого листа №826/10141/17, виданого 26.02.2018 р. Окружним адміністративним судом міста Києва, про зобов`язання Державної податкової інспекції у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 21.06.2017 р.

При цьому, 23.11.2020 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шатохіним О.П. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59328822 у зв`язку із виконанням боржником у повному обсязі рішення суду.

Позивач стверджувала, а відповідач не заперечував, що не погоджуючись із постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №59328822 ОСОБА_1 оскаржила це рішення шляхом подання відповідної скарги до начальника відділу в порядку, передбаченому положеннями першого речення абз. 1 ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", однак постановою начальника відділу від 21.12.2020 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП №59328822 відмовлено у задоволенні вказаної скарги.

Як зазначила позивач, що не спростовано відповідачем, вказану вище постанову від 21.12.2020 р. ОСОБА_1 одержала 24.12.2020 р.

Не погоджуючись із зазначеною постановою від 21.12.2020 р., ОСОБА_1 в порядку, передбаченому положеннями другого речення абз. 1 ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", направила 13.01.2021 р. на електронну адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) <> скаргу на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Подолянка І.А. від 21.12.2020 р. про результати перевірки виконавчого провадження, що підтверджуються роздруківкою електронного повідомлення від 13.01.2021 р. про направлення на електронну адресу відповідача скарги від 13.01.2021 р.

За результатами розгляду вказаної скарги від 13.01.2021 р. листом від 12.02.2021 р. №А-280, за підписом заступника начальника Центрального міжрегіонального управління -н начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала Михайла, повідомлено позивача, що її скарга від 13.01.2021 р. залишається без розгляду, оскільки подана з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, після спливу 10 робочих днів з дня коли дізналася про порушення прав, свобод чи законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як вже зазначалось вище скарга позивача від 13.01.2021 р. залишена без розгляду, оскільки, за переконанням відповідача, подана з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 74 Закону, з чим суд не погоджується входячи з наступного.

Постанова начальника відділу від 21.12.2020 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП №59328822 отримана позивачем 24.12.2020 р., протилежного відповідачем не доведено.

Отже, перебіг строку для оскарження постанови начальника відділу від 21.12.2020 р. розпочався 24.12.2020 р. та рахується наступним чином:

- 25.12.2020 р. - Різдво Христове (святковий день);

- 26-27.12.2020 р. - вихідні дні (субота та неділя);

- 28-31.12.2020 р. - чотири робочі дні;

- 01.01.2021 р. - Новий рік (святковий день);

- 02-03.01.2021 р. - вихідні дні (субота та неділя);

- 04-06.01.2021 року - три робочі дні;

- 07.01.2021 р. - Різдво Христове (святковий день);

- 08.01.2021 р. - вихідний день згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 р. №1191-р "Про перенесення робочих днів у 2021 році";

- 09-10.01.2021 р. - вихідні дні (субота та неділя);

- 11-13.01.2021 року - три робочі дні строку.

Отже, крайній день для подачі скарги позивачем на постанову начальника відділу від 21.12.2020 р. припадає на 13.01.2021 р.

Виходячи з того, що скаргу на постанову начальника відділу від 21.12.2020 р. подано ОСОБА_1 саме 13.01.2021 р., про що зазначено в листі відповідача від 12.02.2021 р. №А-280, а тому позивачем в межах спірних правовідносин не було допущено порушень строків подачі скарги, визначених ч. 5 ст. 74 Закону.

Суд звертає увагу, що інших підстав для не розгляду скарги позивача на постанову начальника відділу від 21.12.2020 р. відповідачем не зазначено, а судом не встановлено.

Крім того, відповідачем, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано суду жодних пояснень та/або доказів правомірності своїх рішень, дії чи бездіяльності.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку про протиправність дій заступника начальника Центрального міжрегіонального управління - начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала Михайла щодо залишення 12.02.2021 р. без розгляду скарги у виконавчому провадженні ВП №59328822 позивача від 13.01.2021 р. на постанову від 21.12.2021 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП №59328822.

При цьому, зважаючи на встановлену вище судом протиправність дій відповідача, необхідним є зобов`язання начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянути по суті скаргу стягувача у виконавчому провадженні ВП №59328822 позивача від 13.01.2021 р. на постанову від 21.12.2021 р. про результати перевірки виконавчого провадження №59328822 у порядку, передбаченому Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 908,00 грн. на рахунок отримувача UA4026007, отримувач коштів ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 із зазначенням призначення платежу: "*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа)".

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії заступника начальника Центрального міжрегіонального управління - начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала Михайла щодо залишення 12.02.2021 р. без розгляду скарги у виконавчому провадженні ВП №59328822 ОСОБА_1 від 13.01.2021 р. на постанову від 21.12.2021 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП №59328822.

3. Зобов`язати начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянути по суті скаргу стягувача у виконавчому провадженні ВП №59328822 ОСОБА_1 від 13.01.2021 р. на постанову від 21.12.2021 р. про результати перевірки виконавчого провадження №59328822 у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII.

4. Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) на рахунок отримувача UA4026007, отримувач коштів ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 із зазначенням призначення платежу: "*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа)".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя Ю.Т. Мамедова