Справа № 520/18789/2020
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 р. Справа № 520/18789/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 09.03.21 по справі №520/18789/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив суд першої інстанції:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення до 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років виходячи з 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення за посадою, яку займав позивач на дату звільнення із служби, що визначена станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що в жовтні 2005 року йому була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ в розмірі 70% його грошового забезпечення. Зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області. При проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії, відповідач зменшив розмір пенсійного забезпечення позивача з 70% до 65%. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення із 70%, з яких позивачу було призначено основний розмір пенсії за вислугу років як особі, яка під час проходження служби брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 65% при проведенні перерахунку йому пенсії. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 70% до 65% сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати з 01.01.2018 року пенсію ОСОБА_1 , виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення за посадою, яку займав позивач на дату звільнення зі служби, що визначена станом на 01.03.2018, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року по справі №520/18789/20 та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає його необґрунтованим, незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 70% грошового забезпечення з 05.10.2005. Вказує, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії , посвідчення серії НОМЕР_2 . На момент призначення пенсії у ОСОБА_1 розмір пенсії становив 70% від грошового забезпечення за вислугу 25 років (календарна вислуга 22 роки). Вказує, що до 01.0l.2008 основний розмір пенсії позивача складав 70% грошового забезпечення. Зазначає, що норма законодавства про збільшення розміру пенсії за вислугу років учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 10 процентів (1 кат.) та на 5 процентів (2,3 кат.) втратила чинність. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб", Головним управлінням Пенсійного фонду України Харківській області було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2008 року. Вказує, що з 01.01.2008 основний розмір пенсії позивача складає 65% грошового забезпечення. Посилається, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки, виданої уповноваженим органом. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до ст.304 КАС України.

Враховуючи неприбуття учасників справи в судове засідання, призначене на 22.06.2021 року, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання на підставі положень ст.311 КАС України, колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 2 категорії.

На момент призначення пенсії розмір пенсії позивача становив 70% грошового забезпечення (вислуга років - 25, з урахуванням участі на ЧАЕС).

Відповідно до перерахунку пенсії позивача встановлено, що відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" перераховано пенсію позивача з 01.01.2008, при цьому застосовано основний розмір пенсії 65% грошового забезпечення.

Не погоджуючись із таким розрахунком пенсії та розміром її виплати, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було правових підстав для зменшення позивачу відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, є Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту Закон України №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач перебуває на обліку у відповідача, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 2 категорії. На момент призначення пенсії розмір пенсії позивача становив 70% грошового забезпечення.

Згідно зі ст.13 Закону України №2262-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Колегія суддів зазначає, що час призначення пенсії позивачу приписами ст.13 Закону України №2262-ХІІ визначався розмір пенсії за вислугу років, а приписами ст.16 Закону України №2262-ХІІ визначалися надбавки та допомога до пенсії за вислугу років.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в спірних правовідносинах по даній справі збільшення пенсії позивача на 5% відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України №2262-ХІІ, при обчисленні пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, не є підвищенням пенсії, чи надбавкою до неї, а становило складову розміру пенсії.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовця" від 04.04.2006 №3591-IV викладено в новій редакції пункт "в" ч.1 ст.13 Закону України №2262-ХІІ.

Новою редакцією п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ не було передбачено 5% збільшення розміру пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що норма ст.63 Закону України №2262-ХІІ у жодній редакції не містили приписів щодо зменшення відсоткового розміру пенсії, обчисленої від грошового забезпечення, який встановлювався під час призначення пенсії відповідно до ст.13 Закону України №2262-ХІІ.

Відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України №2262 (у редакції чинній на час проведення перерахунку пенсії 01.01.2008) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру пенсії, обчислене відповідно до ст. 13 Закону України №2262-ХІІ під час призначення пенсії, є незмінним.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 27.02.2020 року по справі №522/22925/16-а та від 24.04.2018 р. по справі №686/12623/17.

Так, на час призначення пенсії позивача її розраховано у розмірі 70% грошового забезпечення.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 16.10.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 остання дійшла висновку, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, з огляду на вказане вище, у відповідача не було правових підстав для зменшення позивачу відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області діяло протиправно зменшуючи відсоткове значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 70% до 65% сум грошового забезпечення.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що Законом України №3591-ІV від 04.04.2006 внесено зміни до Закону України №2262-ХІІ, зокрема, викладено в іншій редакції пункт "в" ч.1 та ч.2 ст.13 вказаного Закону, а тому норма законодавства про збільшення розміру пенсії за вислугу років учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 10 процентів (1 кат.) та на 5 процентів (2,3 кат.) втратила чинність, то колегія суддів зазначає, що це жодним чином не впливає на вирішення даної справи, оскільки, як вже було зазначено вище на час призначення пенсії позивача її розраховано у розмірі 70% грошового забезпечення, і в даному випадку змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру пенсії, обчислене відповідно до ст. 13 Закону України №2262-ХІІ під час призначення пенсії, є незмінним. При цьому, збільшення пенсії позивача на 5% відповідно до п. "в" ч.1 ст.13 Закону України №2262-ХІІ не є підвищенням пенсії, чи надбавкою до неї, а становило складову розміру пенсії. Відповідно, з урахуванням наведеного вище, дії пенсійного органу щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача є протиправними.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 70% до 65% сум грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати з 01.01.2018 року пенсію ОСОБА_1 , виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення за посадою, яку займав позивач на дату звільнення зі служби, що визначена станом на 01.03.2018, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та є таким, що ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Виходячи зі змісту вимог ст.139 КАС України, в даному випадку підстави для розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції відсутні.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 по справі № 520/18789/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош