Справа № 520/6572/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 р.Справа № 520/6572/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 року по справі № 520/6572/2020

за позовом ОСОБА_1

до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

про визнання протиправними бездіяльності та дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі по тексту відповідач, державний виконавець, відділ), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, щодо не виконання вимог Закону України Про виконавче провадження про вчинення заходів і дій виконання у повному обсязі рішення суду від 04.07.2019 №520/5748/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, а також не надсилання в установленому законом порядку і не надання копії вчинених дій і постанови про закінчення виконавчого провадження;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код - постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60462474 від 24.03.20р. за виконавчим листом №520/5748/19 від 25.10.2019р. на виконання рішення суду від 04.07.2019 №520/5748/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 з 25.04.2019р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, виконати вимоги Закону України Про виконавче провадження та здійснити заходи і дії щодо виконання у повному обсязі рішення суду за нормою частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за відновленим виконавчим провадженням ВП №60462474 за виконавчим листом №520/5748/19 від 25.10.2019р. на виконання рішення суду від 04.07.2019 №520/5748/19 про зобов`язання органу ПФУ провести ОСОБА_1 з 25.04.2019р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1- р(11 )/2019;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- задовольнити клопотання та постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення службовими особами відповідача;

- допустити негайне виконання рішення суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів для належного виконання боржником судового рішення від 04.07.2019 №520/5748/19, не перевірено його виконання у повному обсязі, а фактично, на підставі формальної відповіді боржника, без належної перевірки стану виконання рішення суду у повному обсязі, витребування документальних підтверджень: розрахунку суми боргу та правильності нарахування заборгованості, винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження. Позивач вважає, що рішення суду по справі №520/5748/19 в частині здійсненого перерахунку пенсії виконано боржником не у повному обсязі, а державний виконавець не перевірив виконання рішення суду про зобов`язання орган ПФУ в Харківській області провести з 25.03.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження ВП № 60462474 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5748/19 від 25.10.2019 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1 -р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19).

30.10.2019 до Відділу надійшла заява позивача (стягувача) про відкриття виконавчого провадження.

01.11.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60462474.

19.11.2019 до державного виконавця надійшла відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за вих. № 3931/04.9-20 від 15.11.2019, відповідно до якої: « ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та нараховано суму боргу за період з 25.04.2019. Виплату буде проведено відповідно до Постанови КМУ від 22.08.2018 № 649. Рішення суду виконано в повному обсязі».

27.11.2019 року до відділу надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням вказаного судового рішення від стягувача до Харківського окружного адміністративного суду.

04.12.2019 р., у зв`язку з нездійсненням виплати заборгованості з пенсійних виплат відповідно до рішення суду, державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

23.03.2020 р. державний виконавець прийняв постанову про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн. через повторне невиконання рішення суду в повному обсязі.

24.03.2020 державним виконавцем на виконання вимог ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» до ГУНП в Харківській області направлено повідомлення про вчинення посадовими (службовими) особами Боржника кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України за вих. № 60462474 від 24.03.2020 р.

24.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист направлено до суду, який його видав.

Вважаючи дії державного виконавця та постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та правомірно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження, здійснивши необхідні заходи щодо своєчасного, повного і належного виконання виконавчого документа.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частинами 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Нормами пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою зазначеної статті Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З системного аналізу наведених вище норм випливає, що державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного повного виконання рішення, у зв`язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів щодо притягнення боржника до відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що після вжиття вказаних дій, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 березня 2020 року по справі №127/522/17 та від 02.07.2020 року №465/576/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що державним виконавцем здійснювалась перевірка виконання судового рішення та постановами від 04.12.2019 року і від 23.03.2020 року накладено штрафи на боржника розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду в повному обсязі, та штраф на боржника в подвійному розмірі в сумі 10200 грн., 24.03.2020 року до Головного Управління Національної поліції у Харківській області направлено повідомлення № 60462474 про вчинення кримінального правопорушення боржником.

Таким чином, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З наведених обставин колегія суддів вбачає, що державний виконавець вчинив усі передбачені законодавством дії для повного виконання рішення суду у справі № 60462474, а також дії, які передують винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження і повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав, адже Закон України "Про виконавче провадження" чітко регламентує послідовність таких дій, до яких, зокрема, відносяться: - накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); - накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); - звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного, доводи позивача стосовно не виконання державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" про вчинення заходів і дій з виконання у повному обсязі рішення суду від 04.07.2019 року №520/5748/19, є помилковими.

Щодо посилання позивача на те, що державний виконавець не пересвідчився у правильності розрахунку перерахованої на виконання судового рішення пенсії, колегія суддів зазначає, що державний виконавець з огляду на свій правовий статус не може під час примусового виконання судового рішення давати правову оцінку змісту (суті) рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті останніми на виконання рішення суду, як критерію/умови належного виконання боржником судового рішення (щодо якого відкрито виконавче провадження).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №805/2174/17-а.

При цьому колегія суддів зазначає, що в разі наявності протиправної бездіяльності (дій, рішень) боржника, щодо виконання судового рішення, позивач не є обмеженим в зверненні до суду в порядку ст. 383 КАС України з відповідних підстав.

Крім зазначеного колегія суддів зауважує, що обчислення пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було предметом розгляду у зразковій справі № 520/12609/19, за наслідками розгляду якої Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII та Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. 229, ст. 241, 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 по справі № 520/6572/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова