Справа № 686/6206/21
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/6206/21
Провадження № 2-а/686/167/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Касприк О.Г.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3297801 від 17.10.2020 року визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Постанова від 17.10.2020р. винесена з порушенням норм КУпАП, є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

При винесенні постанови від 17.10.2020 року вимоги ст.245 КУпАП дотриманні не були. Відповідно до постанови від 17.10.2020р. в вину йому ставиться те, що він «керуючи транспортним засобом здійснив стоянку поблизу гаражу, таким чином, що перешкоджав виїзду транспортному засобу Volkswagen golf днз НОМЕР_1 , чим порушив п. 15.9 ПДР - порушення правил зупинки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху».

Відповідачем, при винесені постанови, не було з`ясовано всі обставини справи, а саме: 17.10.2020 року о 11:06 він не керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 110, номерний знак НОМЕР_2 в місті Хмельницькому по вул.Прибузькій, 36, а, відповідно, і не здійснював стоянку поблизу гаражу. Вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_2 , який керував автомобілем, і на прохання якого він мав забрати ТЗ із вказаного місця.

Відповідачем до постанови не додано доказів, що саме він керував транспортним засобом та здійснив стоянку поблизу гаражу, таким чином, що перешкоджав виїзду транспортному засобу Volkswagen golf днз НОМЕР_1 .

На місці складання оскаржуваної постанови працівник поліції йому її не вручав, а відмовив по тій причині, що він хотів долучити до неї свої письмові пояснення. При цьому останній повідомив: «зустрінемось в суді». Дані обставини може підтвердити свідок ОСОБА_3

04.01.2021 року йому стало відомо про арешт його рахунку, який відкритий в АТ «Універсал Банк», Першим відділом ДВС у м. Хмельницькому. А тому, в той же день він звернувся до начальника Першого відділу ДВС для з`ясування причин арешту та дізнався про існування оскаржуваної постанови. На його заяву до органу ДВС про надання йому копії постанови від 17.10.2020 року, на підставі якої відносно нього відкрито виконавче провадження №63895729, того ж дня була надана оскаржувана постанова. У зв`язку з цим ним не було подано позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в строк передбачений ст. 289 КУпАП.

Тому позивач просить скасувати постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3297801 від 17.10.2020р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та закрити справу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснив, що правопорушення він не вчиняв, транспортний засіб було припарковано біля гаража іншою особою.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити позивачу в задоволенні його вимог, оскільки позов безпідставний, розгляд справи провести за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3297801 від 17.10.2020р., складеної інспектором УПП в Хмельницькій області Загородним А.О., ОСОБА_1 17.10.2020 року о 10 год. 48хв., керуючи транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 (належним ОСОБА_2 ) в м.Хмельницькому по вул.Прибузька,36 здійснив стоянку поблизу гаража, таким чином, що перешкоджав виїзду транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п.15.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн..

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 15.9 ПДР України передбачено, що зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 3 ст.122 КУпАП ( в редакції на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення надано суду: копію письмовий пояснень ОСОБА_4 від 17.10.2020 року, в яких останній вказав, що 17.10.2020р. близько 8год. по АДРЕСА_1 він прийшов за вказаною адресою до свого гаража за своїм ТЗ, проте його виїзду з гаража перешкоджає ТЗ Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 , який припаркований таким чином, що створює йому перешкоду; копію реєстрації повідомлення ОСОБА_4 від 17.10.2020р. в ЄО за №22498.

Проте, вказані докази достовірно не підтверджують порушення саме ОСОБА_1 п.15.9 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП 17.10.2020 року. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3297801 від 17.10.2020р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.122 ч.3 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн., а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень у справі, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 454грн. судового збору, та 55грн. витрат на відправку поштової кореспонденції, що підтверджені квитанціями «Укрпошти» від 06.03.2021р. та 23.03.2021р., а разом 509 грн.

Керуючись ст.ст.1,9, 122 ч.3, 132, 139, 247, 251, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.9,10,11,77,79, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3297801 від 17.10.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.122 ч.3 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн., а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції судові витрати у розмірі 509 грн.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: