Справа № 464/3729/21
Суддя: Сабара Л. В.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3729/21
пр.№ 2-а/464/83/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючої - судді Сабари Л.В.,

секретар судового засідання - Мерза Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій відповідача протиправними та відшкодування шкоди, -

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Пазин С.М.

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення, та закриття справи про адміністративне правопорушення, визнання дій щодо вилучення посвідчення водія і автомобіля протиправними та зобов`язання повернути їх, утримання від будь-яких дій щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення, здійснення оплати вартості послуг з транспортування та зберігання автомобіля, та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову покликається на те, що 08.05.2021 приблизно о 23 год 20 хв., він, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 здійснив його зупинку на вул. Сихівська у м. Львові (біля перехрестя з вул. Зеленою) на вимогу працівників поліції лейтенанта ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після перевірки документів, працівник поліції ОСОБА_2 звинуватила його в тому, що він - п`яний, у зв`язку з чим необхідно оплатити на місці 10 000 грн. У подальшому працівники поліції на своєму транспортному засобі відвезли його в медичний заклад на вул. Кульпарківській у м. Львові, де був проведений відповідний аналіз та було встановлено відсутність будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. Потім у транспортному засобі у нього знову вимагати у нього надати їм посвідчення водія, на що він відмовився, в результаті чого його силою витягнули з транспортного засобу, викрутили руки, витягнули з кишені штанів гаманець та самовільно забрали посвідчення водія. На вул. Сихівську у м. Львові його доставили на службовому автомобілі де ним під примусом було підписано протокол за ч. 7 ст. 121 КУпАП), після чого у нього було вилучено посвідчення водія та надано Тимчасовий дозвіл Серії DT № 182776 від 09.05.2021 на право керування транспортними засобами категорії «В». Сам автомобіль - забрано евакуатором на арешт-майданчик, про що поліцейським складений Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.05.2021, де зазначено про відсутність заднього лівого світловідбивача. 09.05.2021 він підійшов на вказаний арешт-майданчик, де відзняв відео, на якому зафіксовано, що підсвітка заднього номера автомобіля - працює. З метою його захисту від злочинних дій вищезазначених працівників поліції, його батько - ОСОБА_4 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові із заявою від 09.05.2021 про притягнення, в даному випадку, до кримінальної відповідальності працівників поліції - лейтенанта поліції ОСОБА_2 та старшого лейтенанта ОСОБА_3 . Просить позов задовольнити.

23.06.2021 на адресу Сихівського районного суду м. Львова відповідачем надано відзив, відповідно до котрого адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача. Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Вважає, факт спричинення моральної шкоди позивачу ним не доведений, а розрахована ним сума моральної шкоди в розмірі 10000 грн.- неспівмірна, не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. Також, витрати Позивача на правову допомогу жодним чином не підтверджені. Просить у позові відмовити повністю.

Ухвалою суду від 22.05.2021 позовна заява залишалася без руху, та після усунення недоліків позивачем Ухвалою суду від 10.06.2021 відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні доводам викладеним у позовній заяві. Додатково вказав, що дійсно у провадженні іншого складу суду здійснюється розгляд справи за ч.7 ст. 121 КУпАП. Так як він не вчиняв такого правопорушення складений протокол є незаконним та підлягає скасуванню а справа закриттю. Доказом такий не вважає. При цьому, працівники поліції не мали права в нього вилучати посвідчення водія, оскільки санкція ч.7 ст. 121 КУпАП не передбачає стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Крім того не мали права вилучати автомобіль. Із заявою про повернення автомобіля він не звертався, неодноразово телефонував, однак йому повідомили, що до часу розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді автомобіль йому не повернуть. Так як йому наносили побої, скручували руки та насильно забирали його речі, такі як гаманець з посвідченням водія, вважає що йому спричинено моральну шкоду. Більше того, за відсутності автомобіля він змушений брати у користування інші, котрі є матеріально затратними. Вважає, що моральна шкода не підлягає матеріальному виміру, однак оцінює її саме у 10 тис. грн. Йому наразі не відомо вартість послуг за транспортування та зберігання автомобіля, однак, їх оплату має провести відповідач, оскільки автомобіль вилучений незаконно. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення згідно заперечень викладених у відзиві. Додатково вказала, що протокол про адміністративне правопорушення не підлягає окремому оскарженню в порядку адміністративного судочинства, так як є доказом у справі про адміністративне правопорушення, крім того, вимоги про визнання дій відповідача протиправними підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства однак окружним адміністративним судом. Їй відомо, що щодо позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, котрий перебуває на розгляді в суді, та в межах цієї справи вилучався автомобіль та посвідчення водія. Однак обставини вилучення їй не відомі. Вказала, що позивачем не доведено факт спричинення йому моральної шкоди жодними доказами. Просить в позові відмовити повністю.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що зі слів його сина йому стало відомо, що 08.05.2021 його затримали працівники патрульної поліції та під приводом стану алкогольного сп`яніння вимагали хабар, на що він в телефонному режимі порадив синові пройти огляд на стан сп`яніння. Так як в сина виключився телефон про обставини вилучення посвідчення водія та автомобіля він вже довідався з телефонної розмови, близько 3 год. ночі. Наступного дня, він написав заяву в ДБР про обставини, що сталися з його сином. Йому відомо, що відомості з даного приводу до ЄРДР ще не внесені, а його заяву скеровано до Управління поліції для проведення службового розслідування. Вилучений автомобіль належить колишньому чоловікові його дружини. Вона має законне право на керування ним, так як записана у реєстраційних документах. Йому відомо, що вона разом із сином наступного дня їздили за місцем знаходження автомобіля, та знімали відео про те, що лампочка, котра освічує задній номерний знак працює. Також, вказав, що вони з дружиною неодноразово усно зверталися до поліції з приводу повернення автомобіля, на що їм повідомили, що автомобіль повернуть після розгляду справи в суді.

Свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що являється інспектором патрульної поліції, та 08.05.2021 заступила у чергування разом із ОСОБА_3 . Рухаючись в службовому автомобілі виявили, що на зустріч їм рухався автомобіль позивача, у котрому не працювала ліва передня фара. Здійснивши розворот, вони наздогнати такий автомобіль та подали світловий знак зупинки. Спілкуватися із ОСОБА_1 пішов ОСОБА_3 , вона залишалася в службовому автомобілі, працювала із планшетом. Так як колеги довго не було вона вирішили поцікавитися, що сталося. Коли вона підійшла них, то зрозуміла, що між ними триває конфлікт з приводу документів. Потім позивач вказував, що його необхідно відпустити так як в нього є знайомі, і його постійно відпускають. В процесі розмови було виявлено легкий запах алкоголю, тому останньому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння. Після телефонного дзвінка, він погодився їхати в медичний заклад. При цьому позивач поводив себе агресивно, та провокував постійно конфлікт, відмовлявся перепаркувати автомобіль, оскільки такий було розміщено на зупинці громадського транспорту. Після огляду на стан сп`яніння, котрий був негативним, вони мали намір оформити документи за ч.7 ст. 121 КУпАП. Оскільки водій ще на вул. Кульпарківській відмовлявся усунути порушення пов`язані із несправністю автомобіля та його місцем розташування, тому вона почала складати акт огляду автомобіля та затримання. Так як порушень було виявлено багато, тому було багато підстав для затримки та вилучення транспортного засобу, однак в акт як підставу внесено п. 2.9в ПДР та ч.7 ст. 121 КУпАП,. Вважає, що водій мав можливість усунути порушення до моменту складення акту затримання автомобіля, чого він не зробив. Процесуальних документів щодо несправності лівої передньої фари та порушення правил зупинки та стоянки автомобіля не складалося. Через постійні конфлікти спровоковані позивачем вона неправильно у акті вказала місце зберігання автомобіля.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що працює інспектором поліції. 08.05.2021 заступив на чергування разом із ОСОБА_2 . Рухаючись в службовому автомобілі виявив, що на зустріч їм рухався автомобіль позивача, у котрому не працювала ліва передня фара. Здійснивши розворот, вони наздогнати такий автомобіль та подали світловий знак зупинки, оскільки в автомобілі також не працювала підсвітка номерного знаку. Зупинивши автомобіль, водій відмовлявся пред`явити посвідчення водія, та постійно наголошував про наявність у нього родичів у вищих кругах. В останнього було виявлено підозру на стан алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд. На що останній лише через деякий час погодився його проходити у медичному закладі. Йому відомо, що автомобіль позивача був розміщений на зупинці для громадського транспорту, однак він не пам`ятає чи звертав з даного приводу водієві увагу, при цьому будь-яких процесуальних документів з даного приводу не складав. В подальшому після проведення огляду на стан сп`яніння позивача було складено протокол щодо останнього за ч.7 ст. 121 КУпАП та ним вилучено посвідчення водія. Вказав, що посвідчення водія вилучив випадково, оскільки санкція ч.7 ст. 121 КУпАП не передбачає стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Наступного дня він писав водієві повідомлення щоб той прийшов та забрав посвідчення водія, однак такий не приходив. Доказів з даного приводу суду надати не може. Де складався акт огляду та тимчасового затримання автомобіля йому не відомо, але підтвердив, що водій будучи на вул. Кульпарківська не мав можливості усунути порушення ПДР.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 в ПДР України за ч.7 ст. 121 КУпАП, зокрема, за те, що останній 08.05.2021 близько 23 год 08 хв. у м. Львів вул. Сихівська-Зелена керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 в якому повторно протягом року не працювала підсвітка номерного знаку в темну пору доби. В межах вказаної справи про адміністративне правопорушення, працівниками патрульної поліції вживалися заходи забезпечення у виді вилучення посвідчення водія та тимчасового затримання автомобіля шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Як вбачається із ст. 267 КУпАП огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду. Оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення не зупиняє їх виконання.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тощо.

У відповідності до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, як позивач оскаржує дії відповідача з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, вилучення посвідчення водія та тимчасового затримання автомобіля в межах притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 121 КУпАП, вказана справа підсудна Сихівському районному суду м. Львова як адміністративному суду.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Про вчинення адміністративного правопорушення, у відповідності до ст. 254 КУпАП складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ч.1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за частинами сьома - дев`ята статті 121 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Відповідно до ст. 260 КУпАП встановлено, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч.3 ст. 264 КУпАП поліцейські, можуть провадити в установленому порядку огляд транспортних засобів. При цьому, огляд транспортних засобів та інших предметів здійснюється, як правило, у присутності особи, у власності (володінні) якої вони є. Про особистий огляд, огляд речей складається протокол або про це робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення або в протоколі про адміністративне затримання (ч.4,5 вказаної норми).

Відповідно до ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Статтею 265-1 КУпАП визначено підстави та порядок вилучення посвідчення водія. Так, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1086 (далі Порядок).

Зокрема п. 2 встановлено, що Тимчасове вилучення посвідчення водія на транспортний засіб здійснюється поліцейським.

Згідно п.3 Порядку аналогічно передбачено, що посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Порядок тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції визначний ст. 265-2 КУпАП. Зокрема, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121 працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих. Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання. Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання також затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1102 котрим визначено процедуру тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції (далі - поліцейські), зберігання таких транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, а також їх повернення.

Так, п.2-1Порядку передбачено, що за наявності правових підстав, передбачених пунктом 2 цього Порядку, що перекликаються із ч.1 ст. 265-2 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. За відсутності умов, зазначених в абзаці другому цього пункту, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом блокування за допомогою технічних пристроїв.

Випадки, коли розміщення транспортного засобу вважається таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складається у присутності двох понятих, а у разі прийняття рішення про доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку - особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують: поліцейський, який прийняв рішення про таке затримання, два понятих, а у разі доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку - особа, яка виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. У разі тимчасового затримання транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу повинно бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків тимчасового затримання транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України Про виконавче провадження. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення поліцейським за допомогою технічних засобів, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу відносно нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кодексу України про адміністративні правопорушення. Під час здійснення фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних боків. У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. У протоколі (постанові) робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу (постанови). Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Аналізом вищевказаних норм законодавства встановлено, що вилучення посвідчення водія та тимчасове затримання автомобіля є заходом забезпечення справи про адміністративне правопорушення, що вживається працівником поліції у випадках прямо передбачених законом та на підставі норм КУпАП, в межах яких особа притягується до адміністративної відповідальності.

При встановленні обставин справи та дослідженні доказів судом встановлено наступне.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 418339 вбачається, що 09.05.2021 інспектором в2р3б2 ДПП Шереметою Б.В. складено протокол щодо ОСОБА_1 , котрий, 08.05.2021 близько 23 год 08 хв. у м. Львів вул. Сихівська-Зелена керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 в якому повторно протягом року не працювала підсвітка номерного знаку в темну пору доби згідно якого у водія вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Даних про тимчасове затримання транспортного засобу протокол не містить (а.с.61).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 464/3712/21 вказаний протокол про адміністративне правопорушення скеровано до Сихівського районного суду м.Львова по суті, однак, на даний час такий не розглянутий, та згідно постанови від 08.06.2021 повернутий для дооформлення, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів притягнення ОСОБА_1 протягом року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. В матеріалах справи наявна копія Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.58-74)

З копії Тимчасового Дозволу на право керування транспортними засобами категорії В серії НОМЕР_3 від 09.05.2021 встановлено, що такий видано ОСОБА_1 замість посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 07.11.2020, вилученого згідно протоколу ДПР 18 №418339 від 09.05.2021 за ч.7 ст. 121 КУпАП (а.с.9-10).

Згідно копії Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вбачається, що 09.05.2021, інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області Матківською У.Р. на підставі ст. 265-2 та ч.7 ст. 121 КУпАП оглянуто та тимчасово затримано автомобіль Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_1 шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку м.Львів, вул.Кульпарківська, 13. Огляд та затримання здійснено у зв`язку з п. 2.9 в (а.с.11)

Згідно інформації з DVD диску встановлено, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , доставлено останнього для проходження огляду на стан сп`яніння, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.7 ст. 121 КУпАП, вилучено посвідчення водія та тимчасово затримано автомобіль шляхом його доставлення на зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (а.с.77).

З інформації на диску (а.с.12) вбачається, що підсвітка заднього номерного знаку в автомобілі чорного кольору із номерами НОМЕР_1 працює.

Як вбачається з вищевказаних документів, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 121 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення щодо якого скеровувався до Сихівського районного суду м.Львова, однак рішення, на підставі котрого б встановлено вину останнього чи закрито справу наразі не постановлено.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною сьомою статті 121 КУпАП розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, котрі в силу ст. 252 КУпАП оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 283 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення приймає орган котрий розглядав справу. При цьому, саме постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено згідно положень 287-289 КУпАП.

Беручи до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням у справі про адміністративне правопорушення, а являється лише доказом, котрий підлягає оцінці органом, що розглядає справу, та не підлягає оскарженню в окремому провадженні, суд прийшов до переконання, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування протоколу ДПР 18 №418339 від 09.05.2021 за ч.7 ст. 121 КУпАП не підлягає задоволенню.

Аналогічної позиції дотримується КАС ВС у постанові від 10 липня 2020 року у справі № 420/647/19.

Разом з тим, приймати рішення про закриття у справі про адміністративне правопорушення згідно положень ст. 284 КУпАП може суд, що розглядав справу та в силу ч.3 ст. 286 КАС України місцевий суд як адміністративний суд у випадку перегляду рішення у такій справі.

Беручи до уваги, що наразі позивачем не оскаржено рішення у справі про адміністративне правопорушення № 464/3712/21, та не є предметом перегляду, вимога про закриття справи про адміністративне правопорушення є передчасною.

При цьому суд критично відноситься до інформації зображеної на DVD диску наданої позивачем в якості доказу на підтвердження справності підсвітки номерного знаку, та вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Беручи до уваги, що обставини справності автомобіля є предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підлягають встановленню та оцінці судом в провадженні котрого перебуватиме справа, у зв`язку із цим визнає вищевказаний доказ неналежним.

Також, як встановлено судом з пояснень позивача, протоколу про адміністративне правопорушення, тимчасового дозволу та підтверджено свідками, посвідчення водія у позивача вилучено згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч.7 ст. 121 КУпАП.

Згідно диспозиції ч.7 ст. 121 КУпАП суб`єкт правопорушення притягується до адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, зокрема, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Санкцією такої норми передбачені адміністративні стягнення у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З цього слідує, що ч.7 ст. 121 КУпАП не передбачає такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Беручи до уваги положення ст. 265-1 КУпАП, Порядку про тимчасове вилучення посвідчення водія, твердження свідка, котрий визнав, що посвідчення водія позивача вилучив випадково, суд встановив відсутність правової підстави для тимчасового вилучення посвідчення водія. А тому доводи позивача в цій частині знайшли своє підтвердження. Разом з тим, останнім не оскаржується бездіяльність відповідача щодо неповернення посвідчення водія, доказів на підтвердження протиправності такої суду не надано, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості поновити право позивача шляхом зобов`язання вчинити певні дії..

Крім того, як вбачається з Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу автомобіль Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 та котрим 08.05.2021 керував позивач тимчасово затримано шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку м.Львів, вул.Кульпарківська, 13 у відповідності до ст. 265-2 та ч.7 ст.121 КУпАП на підставі п. 2.9 в ПДР України.

Відповідно до п. 2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

З огляду на ст. 265-2 КУпАП та положення Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. За відсутності вказаних умов, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом блокування за допомогою технічних пристроїв.

З цього слідує, що позивач притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в якому повторно протягом року не працювала підсвітка номерного знаку в темну пору доби, будь-які процесуальні документи з приводу розміщення цього транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або що транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю щодо ОСОБА_1 08.05.2021 та 09.05.2021 не складалися, що підтверджено показами свідків, а тому правові підстави для застосування тимчасового затримання автомобіля шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик були відсутні, так як не підтвердженні жодними доказами. Як наслідок доводи позивача з даного приводу суд вважає обгрунтованими та такими, що доведені належними та допустимими доказами.

При цьому, суд критично розцінює твердження представника відповідача, пояснення свідків про те, що автомобіль позивача був розміщений на зупинці громадського транспорту, чим порушив правила зупинки та стоянки транспортного засобу, що на їх думку підтверджується матеріалами відефіксації та стало підставою для тимчасового затримання автомобіля виходячи з наступного.

Тимчасове затримання транспортного засобу є заходом забезпечення справи про адміністративне правопорушення, що застосовується з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу. Будь-яких доказів, з приводу вжиття заходів на припинення працівниками поліції правопорушень пов`язаних розміщенням цього транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю суду не надано. Матеріали відеофіксації, на котрих відображено частково місце знаходження не можуть бути належним та достатнім доказом в даному випадку, оскільки такий не відповідає вимогам визначеним Порядком. Більше того, як вбачається із даних зображених на DVD диску, працівник поліції на запитання позивача вказав, що зупинений таким чином автомобіль не перешкоджатиме руху, а світлові сигнали аварійної ситуації краще вимкнути на час проведення огляду на стан спяніння з метою запобігання розрядження акумулятора. З цього слідує, що поліцейський не вживав в даному випадку заходів на припинення правопорушення, чи надавав можливість усунути порушення.

Одночасно суд звертає увагу на те, що згідно ч.ч. 5,6 ст. 265-2 КУпАП, що після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. При цьому, таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи.

Позивачем не доведено, що останній звертався до із заявою за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Бездіяльність відповідача з приводу неповернення автомобіля не оскаржується, доказів на підтвердження протиправності такої не надано, у зв`язку із чим вимога про зобов`язання відповідача вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

Щодо здійснення оплати вартості послуг транспортування та зберігання автомобіля за рахунок відповідача, стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 260 КУпАП передбачено, що відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним застосуванням заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, проводиться в порядку, встановленому законом.

Беручи до уваги, що позивачем не надано жодних доказів про здійснення оплати послуг транспортування та зберігання автомобіля, не вказано чи вважає таку, шкодою спричиненою внаслідок незаконного застосування заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, при цьому не доведено, що зберігання автомобіля на даний час проводиться з вини відповідача, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Також позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спричинення йому моральної шкоди.

Більше того, відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна , у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Доводи останнього про те що йому наносили побої, застосовували силу не підтверджуються будь-якими даними. Не вказано та не обгрунтовано глибину фізичних чи душевних страждань. У зв`язку із чим, останнім не доведено спричинення йому моральної шкоди яка б оцінювалася у 10000 грн.

Згідно ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд бере до уваги, що позивач звернувся з позовною заявою до суду вчасно, подавши її до Сихівського районного суду м. Львова, через засоби поштового зв`язку 18.05.2021, про що свідчить долучений поштовий конверт (а.с.18) який вважає належним, допустимим доказом на підтвердження дотримання позивачем строків звернення до суду.

Оцінюючи дії суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить до наступного висновку.

Суд зазначає, що із зазначених положень КУпАП вбачається, що працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, згідно законодавства, може прийняти рішення щодо вилучення посвідчення водія та тимчасово затримати транспортний засіб особи, шляхом доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, у випадку, якщо ним вживаються заходи забезпечення конкретної справи про адміністративне правопорушення за умови передбачення санкцією норми, за якою кваліфіковано дії водія виду стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом та розміщення затриманого транспортного засобу таким чином, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. При цьому рішення з приводу вилучення посвідчення водія та тимчасового затримання автомобіля підлягають внесенню до протоколу про адміністративне правопорушення.

В такому випадку, складанням відповідного протоколу поліцейський розпочинав провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно водія (власника) відповідного транспортного засобу.

Проте, суд зазначає, що вилучення посвідчення водія та тимчасове затримання шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку належного Позивачу транспортного засобу, було здійснено за наслідком складання Відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення за ч.7 ст. 121 КУпАП, об`єктивною стороною котрого не є дії суб`єкта з розміщення такого транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, а санкцією не передбачено виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Зазначене свідчить про те, що 09.05.2021, Відповідач, без правових підстав здійснив вилучення посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 07.11.2020 ТСЦ 4649 ОСОБА_1 та здійснив тимчасове затримання з примусовим доставленням на спецмайданчик чи стоянку, бувшого у володінні Позивача, транспортного засобу Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що дії котрі мали місце 09.05.2021 та оскаржуються позивачем вчинені у межах справи про адміністративне правопорушення. Не надаючи оцінки обставинам з приводу наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, так ці повноваження належні складу суду, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, суд перевіряє чи діяв суб`єкт владних повноважень відповідно до ч. 2 КАС України приймаючи рішення щодо застосування заходів забезпечення.

Окремо слід наголосити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України), відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Тому при прийнятті рішення про тимчасове вилучення посвідчення водія та тимчасове затримання транспортного засобу чи доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, працівник патрульної поліції повинен виходити з того, що здійснення владних управлінських функцій передбачає не лише формальне, буквальне дотримання вимог законодавства, а і врахування принципу верховенства права, зокрема, принципу пропорційності, як його складової.

У рішенні по справі "Спорронг і Лоннорт проти Швеції (Sporrong and Lonnroth v. Sweden)" Європейський Суд сформулював такий важливий принцип пропорційності втручання держави у приватні відносини: "...Суд повинен визначити, чи було дотримано справедливу рівновагу між вимогами інтересів суспільства та необхідними умовами захисту основних прав особистості...".

В свою чергу, рішення, яке є непропорційним ступеню суспільної загрози від правопорушення суперечить принципу верховенства права, а отже, і Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення в частині тимчасового вилучення посвідчення водія та тимчасового затримання автомобіля шляхом його доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Згідно зі ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

В силу ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, беручи до уваги, що позивачем оскаржуються дії суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а відповідно до положень ч.2 ст. 245 КАС України у випадку задоволення позову дії суб`єкта владних повноважень визнаються протиправними суд прийшов до переконання про прийняття рішення в межах вказаної норми.

Так, як позивачем не оскаржується бездіяльність відповідача щодо неповернення посвідчення водія та утримання автомобіля, та не доводиться її протиправність тому в цій частині суд не може зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

На підставі вищевикладеного, ст. 7, ч.7 чт. 121, 221, 251, 254, 255, 264, 265- 265-2 КУпАП, керуючись статтями 2, 4, 9, 20, 9, 72-74, 77, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління патрульної поліції у Львівській області щодо тимчасового вилучення посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 07.11.2020 ТСЦ 4649 ОСОБА_1 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 121 КУпАП протиправними..

Визнати дії Управління патрульної поліції у Львівській області щодо тимчасового затримання транспортного засобу Mitsubishi Outlander 2.0 номерний знак НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_5 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 121 КУпАП протиправними.

В решті позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сабара Л.В.