Справа № 340/3384/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
25 червня 2021 року м. Дніпросправа № 340/3384/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів:
судді-доповідача Чумака С.Ю.,
суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 340/3384/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 03.10.2019 № 309/ос Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо звільнення ОСОБА_1 , оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого) міжрайонного відділу № 2 (м. Олександрія) управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України», з 03.10.2019;
- зобов`язати Національну поліцію України розглянути питання ОСОБА_1 щодо звільнення з посади оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого) міжрайонного відділу № 2 (м. Олександрія) управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України», а саме у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією.
Ухвалою від 11 лютого 2020 року замінено первісний відповідач Національна поліція України на Департамент захисту економіки Національної поліції України.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою у цій справі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року в адміністративній справі № 340/3384/19 скасовано. Визнано протиправним та скасовано наказ від 03.10.2019 № 309/ос відповідача в частині звільнення позивача, оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого) міжрайонного відділу № 2 (м. Олександрія) управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України», з 03.10.2019. Змінено дату звільнення та формулювання підстави звільнення позивача з «за пунктом 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України», з 03.10.2019» на «за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України», з 02.12.2019». Зобов`язано відповідача внести зміни до трудової книжки позивача з урахуванням зміни дати звільнення та формулювання підстави звільнення.

На адресу суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі, а саме стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень, а також витрати на проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 6537,6 гривень.

Представником відповідача до суду надані заперечення стосовно заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, в обґрунтування якого вказує, що не погоджується з питанням співмірності витраченого часу на виконання відповідних робіт з представництва інтересів позивача під час розгляду справи у суді першої інстанції та перегляду справи в суді апеляційної інстанції. Крім того зазначає, що не може дати оцінку обґрунтованості витрат на проведення почеркознавчої експертизи, оскільки позивач не надав до копії заяви для відповідача розрахунку, хоча вказав про нього в додатку. Відтак просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення вартості послуг, пов`язаних з наданням правової допомоги та витрат на проведення почеркознавчої експертизи, у зв`язку з своєю необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, доводи позивача та представника відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення поданої заяви з огляду на таке.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 3 частини 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Згідно з ч. 5 ст. 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ч. 7 ст. 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст. 143 КАС України).

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).

Стосовно понесених позивачем витрат на проведення почеркознавчої експертизи, апеляційний суд зазначає про таке.

На підтвердження наданих послуг позивач надав до суду лист Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 24.04.2020 № 1820/1821/20-27, з якого судом встановлено, що на виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року про призначення почеркознавчої експертизи у справі № 340/3384/19 необхідно здійснити попередню оплату за проведення експертизи, яка відповідно до зазначеної ухвали покладена на позивача. До цього листа додано розрахунок від 24.04.2020 № 5332 за проведення експертизи № 1820/1821/20-27 на суму 6537,6 грн (т. № 1 а.с. 196-198).

Згідно з квитанцією від 13.05.2020 № 65 позивачем сплачені витрати на проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 6537,6 грн (т. № 1 а.с. 206).

Зазначені документи містять необхідні реквізити, підписи та печатку. Квитанція відповідає вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що понесені позивачем витрати на проведення почеркознавчої експертизи підлягають відшкодуванню шляхом є стягнення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь позивача цих витрат у розмірі 6537,6 грн згідно з розрахунком та квитанцією про сплату на проведення почеркознавчої експертизи.

Стосовно понесених позивачем витрат на правничу допомогу, апеляційний суд зазначає про таке.

З матеріалів справи встановлено, що у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про стягнення на його користь понесені судові витрати та долучив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку поданням позову у розмірі 12000 грн (т. № 1 а.с. 4, 23).

На підтвердження надання правничої допомоги позивачем надано копії: договору про надання правничої (правової) допомоги від 24.12.2019; розрахунку витрат на правничу (правову) допомогу від 30.03.2021, згідно з яким фактичні витрати склали 10 тисяч гривень; довідки від 24.12.2019 щодо оплати юридичних послуг у розмірі 12 тисяч гривень (т. № 2 а.с. 139-143).

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Перевіривши зміст наданих позивачем документів стосовно витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.

24 грудня 2019 року між позивачем (Клієнт) та ОСОБА_2 , що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 25.04.2006 № 219/н (Адвокат) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги (далі - Договір). Предметом Договору є зобов`язання Адвоката в інтересах Клієнта надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити грошову винагороду (гонорар) Адвокату за надання правової допомоги, а також у випадку необхідності, фактичні витрати пов`язані з виконанням цього договору (п. 1.1). Грошова винагорода (гонорар) за цим Договором попередньо встановлюється у розмірі 12000 грн на підтвердження чого, складається попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 4.1). Остаточний розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу, з якої формується грошова винагорода (гонорар) Адвоката, складається по виконанню прийнятих на себе зобов`язань Адвокатом, і є невід`ємною частиною цього Договору (п. 4.2).

30 березня 2021 року адвокатом складений розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу, в якому зазначена вартість послуг: надання консультації щодо судових перспектив - 30 хвилин (500 грн); пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у справах щодо захисту прав інтелектуальної власності, подання адвокатського запиту - 2 години (2000 грн); складання позовної заяви - 2 години (2000 грн); складання відповіді на відзив на позовну заяву - 1 година (1000 грн); подання у справі заяв з процесуальних питань - до 3 годин (1500 грн); подання апеляційної скарги - 3 години (3000 грн). Фактичні витрати склали 10000 (десять тисяч ) грн».

Факт наданих послуг позивач підтверджує довідкою від 24.12.2019, в якій зазначено, що відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги від 24 грудня 2019 року, укладеного між позивачем (Клієнтом) та ОСОБА_2 , що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 25.04.2006 № 219/н (Адвокатом), отримано від Клієнта гонорар 24.12.2019 у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн. Також вказано, що Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-МІ не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.

У цій справі представництво інтересів ОСОБА_1 здійснює адвокат - Шаповалов Дмитро Володимирович.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Оцінюючи характер правової допомоги (послуги) у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, судова колегія вважає, що така послуга як складання позовної заяви - 2 години (2000 грн) є співмірною до обсягу цих послуг.

Суд також вважає, що відшкодуванню підлягають витрати на подання апеляційної скарги - 3 години (3000 грн), проте оскільки позовна заява та апеляційна скарга мотивовані одними і тими ж обставинами та нормами права, що не вимагало від адвоката докладення додаткових зусиль, а тому співмірною до обсягу цих послуг є сума в розмірі однієї тисячі гривень.

Отже, всього відшкодуванню позивачу підлягає 3 тисячі гривень.

При цьому, такі витрати як надання консультації щодо судових перспектив, пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у справах щодо захисту прав інтелектуальної власності охоплюються наданням такої послуги як складання позовної заяви, а складання відповіді на відзив на позовну заяву, подання адвокатського запиту, подання у справі заяв з процесуальних питань не були обов`язковими та неминучими, а тому відшкодуванню не підлягають.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розумним та достатнім розміром витрат є 3000 гривень, відтак саме така сума правничої допомоги підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 252 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 340/3384/19 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту захисту економіки Національної поліції України (, вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601) витрати на проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 6537 (шість тисяч п`ятсот тридцять сім) гривень 60 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту захисту економіки Національної поліції України (, вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601) витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з того ж часу.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко