Справа № 120/3656/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 червня 2021 р. Справа № 120/3656/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, управління пенсійного фонду, відповідач), яким просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення №85 від 23.10.2020 р. про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботу на посаді зі шкідливими умовами праці за Списком №2 періоди роботи з 16.07.1986 р. по 22.01.1987 на посаді електозварника ручного зварювання в СМУ "Певекенестрой" УС "Колимагестрой" Магаданської області (07 міс. 08 днів);

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботу на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 14.02.1994 по 10.01.1995 на посаді електрозварника у Старательську артіль «Мінерал» Акціонерного товариства «Артіль старателів Росії «Мінерал» Чукотського автономного округу Російської Федерації (10 міс. 25 днів);

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботу на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 11.01.1995 по 13.11.1995 на посаді електрозварника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аргон» м.Певек

Чукотського автономного округу (10 міс 04 дня);

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботу на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 19.03.1998 по 23.11.1998 на посаді електрозварника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аргон» м.Певек Чукотського автономного округу (08 міс. 06 днів);

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботу на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 15.04.2008 по 26.11.2008 на посаді електрозварника у ЗАТ «ТД «Соколівський цукор» (07 міс 2 днів);

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботу на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 12.08.2014 по 10.11.2014 на посаді електрогазозварника у ТОВ «Шугер К» (03 міс. 00 днів);

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботу на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 03.11.2016 по 16.09.2019 на посаді електрозварника ручного зварювання у ПАТ «Миронівський хлібопродукт» ВП «Птахофабрика «Вінницькій бройлер» Департаменту по виробництву залізобетонних виробів (02 роки 10 міс. 14 днів);

- зобов`язати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дас право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 25.02.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а саме, працював електрозварником. Однак, звернувшись із відповідною заявою про призначення пільгової пенсії до управління пенсійного фонду отримав відмову.

Не погоджуючись із відмовою та вказуючи, що факт зайнятості на роботах із шкідливими і важкими умовами праці підтверджено рядом документів, вважає відмову у призначені пенсії на пільгових умовах протиправною, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.04.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у письмовому провадженні в порядку статті 263 КАС України.

18.05.2021 р. на адресу суду надійшов відзив, який підписаний представником відповідача Ж.Савченко.

Разом з тим, статтею 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно пункту 11 частини 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Водночас, частиною третьою статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Слід зазначити, що окрім довіреності, представником управління не надано жодних документів на право представництва чи самопредставництва, зокрема, ордеру адвоката або положення про юридичну особу, які уповноважуюють представника управління Ж.Савченко діяти/підписувати заяви/відзиви від імені ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Відтак, суд доходить висновку, що відзив підписано особою, яка не має права його підписувати, а отже при розгляді справи не беруться до уваги доводи викладені у ньому.

03.06.2021 р. ухвалою суду витребувано додаткові докази.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

25.02.2020 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За наслідком розгляду даної заяви прийнято рішення від 03.03.2020 №85, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком та вказано, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 29.08.2010 по 12.11.2020; з 02.09.2011 по 04.01.2013; з 22.05.2013 по 09.12.2013; з 15.05.2014 по 11.08.2014, з огляду на відсутність уточнюючої довідки про пільгових характер роботи, оформленої належним чином.

Періоди роботи позивача з 11.05.2010 по 28.08.2010 та з 06.12.2010 по 01.09.2011 не зараховано до пільгового стажу, з огляду на невідповідність професії, за якою працював заявник згідно записів у трудовій книжці та уточнюючої довідки про пільговий характер роботи. Крім того, вказана довідка оформлена неналежним чином.

Період роботи позивача з 07.07.2015 по 06.10.2015 не зараховано до пільгового стажу, з огляду на відсутність наказів про проведення й результати проведення атестації робочих місць.

Період роботи позивача з 24.09.2019 по 20.02.2020 не зараховано до пільгового стажу, з огляду на неналежне оформлення пільгової довідки та відсутність наказів про проведення й результати проведення атестації робочих місць.

При цьому, до загального трудового стажу позивача не зараховано період проходження строкової служби згідно наявного військового квитка, у зв`язку з невідповідністю по батькові власника документа та паспортних даних позивача.

До загального трудового стажу також не зараховано період роботи з 31.08.1992 по 31.11.1993 згідно записів у трудовій книжці № НОМЕР_1 , з огляду на нечитабельність відтиску печатки, яким завірені відповідні записи, що унеможливлює ідентифікацію підприємства.

У підсумку відповідач дійшов висновку, що страховий стаж позивача становить 26 років 2 місяці 14 днів, а пільговий стаж роботи зі шкідливими умовами праці за Списком №2 взагалі відсутній.

Не погоджуючись із рішенням відповідача від 03.03.2020 №85, позивач звернувся до суду із позовом, за наслідком розгляду якого рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/3520/20-а від 09.09.2020 р. :

- визнано протиправним та скасувано рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 03.03.2020 №85 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 роботу на посадах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 з 31.08.1992 по 30.11.1993 у "Антрацитівському домобудівельному комбінаті"; з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 11.05.2010 по 12.11.2010, з 06.12.2010 по 04.01.2013, з 22.05.2013 по 09.12.2013, з 15.05.2014 по 11.08.2014 на ТОВ "Подільські цукроварні"; з 07.07.2015 по 06.10.2015 на ДП "Тростянецький спиртовий завод"; з 24.09.2019 по 20.02.2020 у Філії "Птахокомплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 02.11.1983 по 22.11.1985 та період роботи з 31.08.1992 по 30.11.1993 у "Антрацитівському домобудівельному комбінаті";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні суду.

Із урахуванням даного рішення, відповідачем повторно розглянуто заяву позивача та прийнято рішенняя №85 від 23.10.2020 р. , у якому зазначено про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивовану наступним.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/3520/20-а від 09.09.2020 р. визнано протиправним та скасвоано рішення пенсійного органу від 03.03.2020 р.

При цьому, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 роботу на посадах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 наступні періоди: з 31.08.1992 по 30.11.1993; з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 11.05.2010 по 12.11.2010, з 06.12.2010 по 04.01.2013, з 22.05.2013 по 09.12.2013, з 15.05.2014 по 11.08.2014 , з 07.07.2015 по 06.10.2015 , з 24.09.2019 по 20.02.2020 та зарахувати до загального трудового стажу період проходження строкової військової служби з 02.11.1983 по 22.11.1985 та період роботи з 31.08.1992 по 30.11.1993 .

Зазначене рішення суду було виконано, в результаті чого страховий стаж заявника становить 29 років 7 місяців 5 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №2 - 5 років 9 місяців 15 днів, що все одно недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуюючи вищенаведене, відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п.2 частини 2 ст.114 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку із відсутністю пільгового стажу.

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень позивач звернулась з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого "Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї ".

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах .

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни у п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" та викладено їх в такій редакції:

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах), затверджених Кабінетом Міністрів України, наказом Міністерства праціта соціальної політики України 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі -Пордояк № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383, результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.

Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про охорону праці" працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність правових норм дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII - "за результатами атестації робочих місць" як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відтак, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII, за умови підтвердження виконання робіт із шкідливими умовами.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відтак, суд доходить висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відповідна правова позиція викладена в постанові ВВ ВС від 19.02.2020 р.

Отже, відсутність атестації не є підставою для не зарахування відповідного стажу.

Разом з тим, як зазначалось вище, разом із заявою про призначення пенсії подаються документи про підтвердження стажу, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р№ 637.

Пунктами 1, 3 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із положень пунктів 20, 23, 24 Порядку №637 випливає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада;характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до пункту 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: заяву про підтвердження стажу роботи; документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудову книжку; документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, як видно з наведеного, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, які установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а в разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Оцінюючи спірне рішення, суд вказує наступне.

Змістом статті 100 Закону №1788-ХІІ визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах, передбачених списками згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законодавством.

Суд зазначає, що у період роботи з 11.03.1994 по 20.12.2008 чинним був Список № 2 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, у період з 01.04.2017 по 21.01.2020 діє Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Згідно зі Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, розділом XXXIII "Загальні професії" (код 906) передбачено посаду газозварника, електрозварника ручного зварювання.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, розділом XXXIII "Загальні професії" (позиція 33) передбачено посаду газозварника, електрозварника ручного зварювання.

Відповідно до розділу XXXIIІ "Загальні професії", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться газозварники, електрозварники ручного зварювання.

Із аналізу процитованого видно, що посада газозварника, електрозварника ручного зварювання включена до Списку № 2, що дає право на пільгову пенсію.

При цьому, як видно із записів трудової книжки ОСОБА_1 з 16.07.1986 р. по 31.01.1988 р. та з 03.11.2016 р. по 16.09.2019 р. працював електрозварником ручного зварювання. Зазначена професія, на думку суду, відноситься до Списку №2. Відтак, надання уточнюючої довідки за дані періоди враховуючи дані трудової книжки не є необхідним, а отже даний стаж не зараховано безпідставно.

При цьому, суд вважає за необхідне керуючись ст. 245 КАС України , зарахувати до пільгового стажу не лише з 16.07.1986 р. по 22.01.1987 р., а й з 23.01.1987 р. по 31.01.1988 р., оскільки згідно записів трудової книжки позивач займав посаду електрозварника ручного зварювання.

Відповідно слід зарахувати до пільгового стажу позивача періоди з 16.07.1986 р. по 01.02.1988 р. та з 03.11.2016 р. по 16.09.2019 р., що складає 4 роки 5 місяців 16 днів., а отже позов в даній частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, щодо решти спірних періодів зокрема:

- з 14.02.1994 р. по 10.01.1995 р.

- з 11.01.1995 р. по 13.11.1995 р.

- з 19.03.1998 р. по 23.11.1998 р.

- з 15.04.2008 р. по 26.11.2008 р.

- з 12.08.2014 р. по 10.11.2014 р., то такі зарахуванню не підлягають, оскільки в трудовій книжці зазначено, що в дані періоди позивач працював електрозварником, а не електрозварником ручного зварювання.

При цьому жодних уточнючих довідок, які б вказували, що позивч виконував роботи по ручному зварюванню , пенсійному органу не надано. Більш того, в архівних довідках наданих позивачем зазначено лише, що ОСОБА_1 займав посади "электросварщик" та "електрозварник".

Відтак, дані періоди правомірно не зараховано до пільгового стажу, відповідно в цій частині стосовно зарахування вищевказаних періодів до пільгового стажу, позов задоволенню не підлягає.

Разом з тим, оцінюючи оскаржуване рішення суд зазначає про таке.

Право на призначення пільгової пенсії мають особи, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах .

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Так, у спірному рішенні зазначено, що пільговий стаж ОСОБА_1 за Списком №2 складає 5 рокіів місяців 15 днів. Також судом встановлено безпідставність не зарахування до пільгового стажу , відповідно пільговий стаж позивача становить 11 років 3 місяці

Отже, пільговий стаж позивача складає більше половини стажу, необхідного для призначення пільгової пенсії, відповідно останній має право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців. Відтак, із урахуванням пільгового стажу 11 років 3 місяці позивач має право на зменшення пенсійного віку на 4 роки.

Однак, пенсійним органом дані обставини не враховано, відтак, суд доходить висновку, що спірне рішення, яким відмовлено в призначенні в пенсії з підстав вказаних у ньому, є протиправним та підлягає скасуванню. Отже, позов в даній частині позов слід задовольнити.

При цьому, визначаючись щодо вимоги про зобов`язання призначити пенсію, суд вказує на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню неврахування спірних періодів стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, дані обставини виключали можливість перевірки всіх умов, визначених законом для прийняття рішення про призначенні пенсії позивачу. Відтак, з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , відповідача слід зобов`язати повторно розглянути його заяву від 25.02.2020 із урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення, про наявність підстав для врахування періодів стажу, які досліджувалися при розгляді цієї справи.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1816 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 908 грн. (2/4 задоволених вимог).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України №85 від 23.10.2020 р. про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2 згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 роботу на посадах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 з 16.07.1986 р. по 31.01.1988 на посаді електозварника ручного зварювання в СМУ "Певекенестрой" УС "Колимагестрой" Магаданської області та з 03.11.2016 по 16.09.2019 на посаді електрозварника ручного зварювання у ПАТ «Миронівський хлібопродукт» ВП «Птахофабрика «Вінницькій бройлер» Департаменту по виробництву залізобетонних виробів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні суду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 908 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницького області (код ЄДРПОУ - 13322403, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Повний текст рішення сформовано : 29.06.21 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна