Справа № 240/16889/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву суддів Оксененка Олега Миколайовича та Лічевецького Ігора Олександровича про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житмирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 97 дск від 14 серпня 2020 року;

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 34 дск о/с від 31 серпня 2020 року;

- поновити її на посаді начальника режимно-секретного відділу управління оперативної служби з 01 вересня 2020 року;

- стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 14 серпня 2020 року № 97дск «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині застосування до начальника режимно-секретного сектору управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 31 серпня 2020 року № 34дск о/с «По особовому складу».

Поновлено ОСОБА_1 з 01 вересня 2020 року на посаді начальника режимно-секретного сектору управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2020 року по 13 травня 2021 року в сумі 65 868, 25 грн. (шістдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень двадцять п`ять копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2021 року визначено наступний склад колегії суддів у даній справі: головуючий суддя Оксененко О.М., судді Лічевецький І.О. та Мельничук В.П.

29 червня 2021 року суддями Оксененко О.М. та Лічевецьким І.О. подано заяву про самовідвід, обґрунтовану відсутністю в них допуску до державної таємниці із ступенем секретності «Таємно».

В обґрунтування заяви про самовідвід зазначено, що відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року в даній справі, інформація, яка міститься у матеріалах службового розслідування, що стали підставою для винесення оскаржуваного наказу №97дск від 14.08.2020 про застосування дисциплінарного стягнення до позивача є інформацією у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, що віднесена до державної таємниці з грифом обмеженого доступу «Цілком таємно».

Як наслідок, дану справу № 240/16889/20 було передано до Окружного адміністративного суду міста Києва як найбільш територіально наближеного до Житомирського окружного адміністративного суду та судді якого мають спеціальні дозволи на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

У той же час, судді Оксененко О.М. та суддя Лічевецький І.О. не мають допуску до державної таємниці (документів з грифом секретності «Цілком таємно»), що виключає можливість її розгляду колегією суддів у даному складі.

Оскільки для повного, об`єктивного та правильного вирішення даної справи, виконання завдань адміністративного судочинства, суду необхідно дослідити докази, які відповідно до Закону України «Про державну таємницю» є державною таємницею, робота з якими вимагає спеціального допуску, однак такого допуску судді ОСОБА_2 та суддя Лічевецький І.О. не мають, вказане свідчить про наявність підстав для самовідводу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши заяву про самовідвід, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частин першої-третьої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

У силу вимог статті 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

У свою чергу, статтею 1 Закону України «Про державну таємницю» закріплено, що державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою; допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації; доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Статтею 20 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Згідно статті 22 Закону України «Про державну таємницю», допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України. Для розгляду питання про надання громадянам допуску до державної таємниці державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, де працюють, проходять службу або навчаються громадяни, оформляються документи, які надсилаються до органів Служби безпеки України. Перелік та форми таких документів, а також порядок їх надання визначаються Кабінетом Міністрів України. Надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

При цьому, статтею 34 Закону України «Про державну таємницю» закріплено, що державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.

Враховуючи, що документи та інформація по справі № 240/16889/20, що стосуються ОСОБА_1 , містять відомості, які становлять державну таємницю та мають ступінь секретності «Цілком таємно», а судді ОСОБА_2 та Лічевецький І.О. не має допуску до державної таємниці, вказане позбавляє їх права вчиняти відповідні процесуальні дії та унеможливлює участь суддів в цій справі.

За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, з огляду на відсутність допуску суддів Оксененко О.М. та Лічевецький І.О. до інформації, яка становить державну таємницю, заява суддів Оксененка О.М. та Лічевецького І.О. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 41, 248, 325 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву судді Оксененка Олега Миколайовича та Лічевецького Ігора Олександровича про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддів Оксененка Олега Миколайовича та Лічевецького Ігора Олександровича від участі в розгляді справи №240/16889/20.

Передати справу для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук