Справа № 160/6498/21
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року Справа № 160/6498/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
23.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії, ОСОБА_1 , з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року, щодо зменшення кількості років понаднормового стажу, щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії заробітної плати та страхового стажу за липень 2020 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок розміру пенсії за віком з 13.08.2020 року з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року, 23 років понаднормового стажу відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та заробітної плати і страхового стажу за липень 2020 року;
зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплатити на користь позивачки різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 13.08.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 03.09.2010 року отримувала пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27.08.2012 року на підставі заяви було переведено на пенсію по втраті годувальника, обчислену відповідно до ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 13.08.2020 року згідно заяви знов переведено на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає, що під час обчислення призначеної пенсії 13.08.2020 року ГУ ПФУ в протиправно не врахувало страховий стаж та заробітну плату позивача за липень 2020 р., протиправно провело розрахунок із таких періодів роботи, які дозволяють призначити пенсію у найменшому розмірі, та протиправно зменшило кількість років понаднормового стажу з 23 років до 13 років, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
До відзиву на позовну заяву відповідачем надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 (далі позивач) є пенсіонером та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі -відповідач).
З 03.09.2010 р. позивач отримувала пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 27.08.2012 р. на підставі заяви її було переведено на пенсію по втраті годувальника, обчислену відповідно до ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 13.08.2020 р. згідно заяви позивача знов переведено на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
02 листопада 2020 року ОСОБА_1 після проведеного перерахунку звернулась до відповідача з завою в якій просила змінити розрахунковий період по липень 2020 року включно та взяти для розрахунку період з 1992 року по 1997 рік, як це було зроблено у 2010 році, а також надати протокол перерахунку.
Не погодившись із вказаним рішенням відповідача при обчисленні призначеної з 13.08.2020 року пенсії, оскільки не було враховано страховий стаж за липень та заробітну плату 2020 року, зменшено базу для розрахунку пенсії (заробітну плату) та зменшено кількість років понаднормового стажу позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі- Закон 1058-IV).
Відповідно до ст. 10 Закону 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
За приписами частини 3 статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Згідно з ч. 4 ст. 42 вказаного Закону, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч. 3 ст.24 цього Закону, - 0,85.
Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де:
Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цьогоЗаконувраховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Таким чином, коефіцієнт заробітної плати не є сталою величиною, а розраховується заново кожного разу при перерахунку пенсії, у зв`язку зі змінами розміру заробітної плати.
Чинним механізмом нарахування пенсій, відповідно до Закону № 1058, передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально залежно від набутого стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувались страхові внески.
При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу залежно від кількості відпрацьованих місяців та коефіцієнт заробітної плати.
Пенсіонери, які після призначення пенсії продовжували працювати, могли надати документи про стаж роботи або, за бажанням, документи про стаж і заробітну плату. Якщо особа надала документи про стаж та заробіток, крім перерахунку коефіцієнту страхового стажу проводиться перерахунок заробітку, який враховується при обчисленні розміру пенсії.
При здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з додаванням страхового стажу та врахуванням заробітку після призначення пенсії в деяких випадках відбувалось збільшення заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія, відповідно, розмір пенсії підвищувався, але при цьому знижувався індивідуальний коефіцієнт заробітку.
Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України № 1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Тобто законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу без будь-яких виключень.
Судом встановлено, що позивачка звернулась 13.08.2020 року до відповідача із завою про перехід на пенсію за віком та щодо проведення перерахунку з урахуванням стажу праці з 01 лютого 2011 року по серпень 2020 року (а.с. 122).
Частиною четвертою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що в разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.
У частині четвертій статті 42 цього ж Закону зазначено, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не зазначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.
Виходячи з буквального тлумачення частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.
Показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.
За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.
При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання в нормі статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
За змістом частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Слова «за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року» означають, що розрахунок заробітної плати здійснюється з урахуванням усієї заробітної плати, в тому числі і тієї, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.
Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ;
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний пропрацьований місяць після призначення пенсії.
Таким чином, у формулі обчислення заробітної плати Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками будуть (Ск : К).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року справа №235/2884/14-а, постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 180/2027/16-а, постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 311/1809/16-а.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 пенсія за віком вперше призначена 07.09.2010 року за приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В подальшому, користуючись правом на різні види пенсії за вибором, вона неодноразово подавала заяви на переведення, зокрема 27.08.2012 року (на пенсію у зв`язку із втратою годувальника), ІНФОРМАЦІЯ_1 на пенсію за віком.
Зокрема, на підставі наявних в матеріалах пенсійної справи документів про страховий стаж та заробітну плату, а також з урахуванням додаткових відомостей про стаж та заробітну плату (по 30.06.2020 року) позивачу здійснено розрахунок пенсії за віком.
За даним розрахунком, страховий стаж зарахований по 30.06.2020 та складає 43 роки 28 днів.
Відповідно, розрахунковий розмір пенсії за віком становить: 2877,87 грн (6692.71* . -3000). Доплата за понаднормовий стаж 13 років становить 222,56грн (13%*222,56). Загальний розмір пенсії за віком (з надбавками) 3100,43 грн (2877,87+222,56).
Щодо доводів позивача про зменшення відповідачем років понаднормового стажу суд зазначає таке.
Підпунктом 4-1 пункту 4 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV встановлено, що для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.
Це стосується тих осіб, пенсії яким призначені до 01.10.2011 р. та після 01.10.2011 р., не перераховувалися з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу, набутого після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Отже, враховуючи той факт, що перерахунок пенсії за віком позивача здійснено з урахуванням заробітної плати та страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, обчислення понаднормового стажу здійснюється відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
З огляду на зазначене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення понаднормового стажу позивача є правомірними.
Щодо не включення при перерахунку пенсії за віком заробітної плати та страхового стажу за липень 2020 року суд зазначає таке.
Отже, враховуючи відсутність відповідних даних за липень 2020 року, що підтверджено відомостями з Реєстру застрахованих осіб (ОК-5), наявним в матеріалах пенсійної справи, відповідачем правомірно не включено вказаний період до страхового стажу (а.с.106).
Проте, вказане не позбавляє позивача повторно звернутися за врахуванням вказаного періоду після отримання пенсійним органом відповідних даних.
За приписами частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Що позовної вимоги сплатити на користь позивача різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 13.08.2020 року, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на висновки про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії.
Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. статтями 139, 242-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев