Справа № 420/5712/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5712/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування Постанови від 18.03.2021р. ВП №64105120 про накладення штрафу в сумі 5100 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП№64105120 від 18.03.2021р. про накладення штрафу в сумі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області покладені судом зобов`язання виконані у повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. При цьому, виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.01.2016 р. по 20.01.2020 р. в сумі 48975,95 грн. буде здійснена після виділення Головному управлінню, відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. З урахуванням чого, Головне управління вважає постанову ВП № 64105120 від 18.03.2021 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., протиправною, та просить її скасувати.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/5712/21 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування Постанови від 18.03.2021р. ВП №64105120 про накладення штрафу в сумі 5100 грн.

Відповідачем - Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 10.06.2021р. подано до суду відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/15869/21), у якому вказано, що на виконанні з 13.01.2021 р. перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 420/6381/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 12.02.2020р про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.01.2016 р. перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 82% від відповідних сум грошового забезпечення. У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження до відділу надійшов лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому державному виконавцю повідомлено, що стягувачу 21.01.2020 р. проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2016 р. виходячи із розміру 82% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір пенсії з 01.02.2020 р. становить 6879, 83 грн. Доплата за період з 01.01.2016 р. по 20.01.2020 р. в сумі 48975,95 грн. підлягала виплаті згідно з порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою КМУ від 22.08.2018 № 649 та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. Отже, на думку відповідача, рішення суду боржником не виконано у повному обсязі, при цьому, вказана постанова КМУ вже не є обґрунтованою підставою невиконання рішення суду.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи, не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи на наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи письмових доказів, 13.01.2021 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), з урахуванням приписів ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64105120, щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2020р. № 420/6381/18.

05.02.2021р. до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), від Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов Лист № 1500-0401-5/10172, у якому, серед іншого, зазначено, що на виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 р. у справі №420/6381/21, яке набрало законної сили 21.01.2020р., ОСОБА_1 21.01.2020р. проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016року у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020р. становить 6879,83грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 21.01.2020 по 31.01.2020р. в сумі 357.25 грн. зарахована на його поточний рахунок 05.02.2020р. Нарахована доплата пенсії за період з 01.01.2016р. по 20.01.2020р. в сумі 48975,95 грн підлягала виплаті згідно з Порядком погашення, заборгованості із пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за( окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 (копія розрахунку на доплату пенсії додається). Після прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.07.2020р. у справі № 640/5248/19 бюджетні призначення Пенсійному фонду України на 2020 рік не переглядалися. Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2021 рік не затверджено, а тому Головне управління діє на підставі тимчасового розпису доходів і: видатків Пенсійного фонду України на 1 квартал 2021 року., яким не передбачені кошти на виплат за рішенням суду. Отже, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в Порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після, виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Проте, 18.03.2021року Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), з урахуванням приписів ст.ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", винесено Постанову про накладення штрафу ВП №64105120, якою за невиконання вимог виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду № 420/6381/18, виданого 12.02.2020р, на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, накладено штраф у сумі 5100 грн.

Не погодившись із винесеною Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса, Постановою про накладення штрафу ВП №64105120 від 18.03.2021р., позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, оскаржувану позивачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, Постанову про накладення штрафу ВП №64105120 від 18.03.2021р., державним виконавцем винесено неправомірно, безпідставно, та у порушення положень чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, судом встановлено, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. у справі № 420/6381/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок пенсії - задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) пенсії у розмірі 82% від відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) у розмірі 82% від відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням проведених виплат.

З матеріалів справи також вбачається, що за результатами розгляду виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/6381/18 від 13.02.2020р. щодо зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсійної заборгованості за період з 01.01.2016 по 20.01.2020 року у розмірі 48975,95 грн., Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 13.01.2021року винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64105120, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання означеного виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2020р. по справі № 420/6381/18.

05.02.2021р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надіслано Лист № 1500-0401-5/10172, у якому зазначено, що на виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 р. у справі №420/6381/21, яке набрало законної сили 21.01.2020р., ОСОБА_1 21.01.2020р. проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016року у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020р. становить 6879,83грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 21.01.2020 по 31.01.2020р. в сумі 357.25 грн. зарахована на його поточний рахунок 05.02.2020р. Нарахована доплата пенсії за період з 01.01.2016р. по 20.01.2020р. в сумі 48975,95 грн підлягала виплаті згідно з Порядком погашення, заборгованості із пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за( окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 (копія розрахунку на доплату пенсії додається). Інформація про виконання рішення по справі № 420/6381/18 Головним управлінням внесена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат; встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цимЗаконом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з пунктом 29 частини першої статті і 16 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України, є порушенням бюджетного законодавства. Відповідно до частини першої, статті 121 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства винні особи несуть відповідальність згідно із законом. Після прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.07.2020 у справі № 640/5248/19 бюджетні призначення Пенсійному фонду України на 2020 рік не переглядалися. Додатково повідомлено, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2021 рік не затверджено. Тому Головне управління діє на підставі тимчасового розпису доходів і: видатків Пенсійного фонду України на 1 квартал 2021 року., яким не передбачені кошти на виплат за рішенням суду. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в Порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після, виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Проте, 18.03.2021р. Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за невиконання боржником рішення суду, прийнято Постанову про накладення штрафу ВП №64105120, якою на боржника - ГУ ПФУ в Одеській області накладено штраф у розмірі 5100грн.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016року №1404-VIII (зі змінами та доповненнями) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1,2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, у тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника, зокрема, за невиконання судового рішення без поважних причин, та у жодному разі не за несвоєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт не виконання рішення суду.

Натомість, як з`ясовано судом, на момент винесення спірної Постанови про накладення штрафу від 18.03.2021 р. ВП №64105120, рішення суду щодо зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсійної заборгованості за період з 01.01.2016 по 20.01.2020 року у розмірі 48975,95 грн., було частково виконано.

Крім того, як вбачається з вище окреслених законодавчих конструкцій, постанову державного виконавця про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесено лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не вчинив цього.

Отже, визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що виплати пенсій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснюються виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України, та інших джерел, визначених законодавством. При цьому, будь-які інші фінансові можливості, окрім зазначених, для здійснення виплат управлінням, відсутні. До того ж, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, зважаючи на вище окреслене, суд вважає за доцільне акцентувати, що не виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення, та фактичної відсутності коштів, не може вважатися не виконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що оскаржувану Постанову від 13.01.2020 р. про накладення штрафу ВП №64105120 Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), винесено передчасно, не встановивши, та не з`ясувавши усіх фактичних обставин, а відтак, суд доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та відповідно наявності законодавчо передбачених підстав для їх задоволення.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, окреслені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010р. по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в п.4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. №15-рп/2004, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008року), право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6" (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, під час розгляду даної справи, свідки судом не залучались, та судові експертизи не призначались, судові витрати понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування Постанови від 18.03.2021р. ВП №64105120 про накладення штрафу в сумі 5100 грн., задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП № 64105120 від 18.03.2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Харченко Ю.В.

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування Постанови від 18.03.2021р. ВП №64105120 про накладення штрафу в сумі 5100 грн., задовольнити

29.06.21р.