Справа № 750/4260/21
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4260/21
Провадження № 2-а/750/41/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретарів Гольцової С.В., Молодшої А.В.,

за участі представника позивача Підгорного К.Є., представника відповідача Бондаренко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

21.04.2021 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання протиправною та скасування винесеної відповідачем 07.04.2021 року постанови по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП, ч. 2 ст. 36 КУпАП і накладено штраф в розмірі 8160 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та вважає, що постанову винесено з рядом порушень, зокрема відсутній фіскальний чек, що підтверджує виконання розрахункової операції - продажу пива, а протокол не був підписаний інспектором, який його складав.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 06.05.2021 року відкрито провадження у справі.

17.05.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти адміністративного позову заперечує, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки в справі наявні належні докази, що підтверджують вину позивача та законність притягнення її до адміністративної відповідальності, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наданий відзив, матеріали справи, надані відповідачем матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень збоку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілях для яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі абогромадського харчуванняправил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішенням Чернігівської міської ради від 21.08.2018 №33/7-15 «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території м. Чернігова» заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території міста Чернігова суб`єктами господарювання сфери торгівлі, крім закладів ресторанного господарства, у період з 22.00 год. до 08.00 год. щоденно, враховуючи вихідні дні та свята.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Постановою №10/122/119 про накладення адміністративного стягнення від 07.04.2021 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Чернігівською міською радою було притягнуто до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 156 КУпАП та ч. 2 ст. 36 КУпАП за те, що 17.03.2021 року о 23:20 перебуваючи на своєму робочому місці, у приміщенні магазину « Прохолода », що на пр-ті Перемоги, 106, м. Чернігів, здійснила продаж пива «Біле нефільтроване» вміст алкоголю 5%, чим порушила рішення Чернігівської міської ради від 21.08.2018 р. № 33/VII-15 «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території м.Чернігова» та частину 2 статті 156 КУпАП. (Справа № 122 від 24.03.2021 р.) та 17.03.2021 р. о 23:20 за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 106 здійснювала торгівлю без погодження нічного режиму роботи з виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, чим порушила пункт 8.11 «Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова» від 24.12.2019 року №49/VII-2 та ст. 152 КУпАП. (Справа № 119 від 24.03.2021 р.), накладено штраф в розмірі 8160 грн.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року №265/95-ВР (Закон №265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

У статті 2 вказаного Закону визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням; (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача, суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд зазначає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимогстатті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 КУпАП).

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиним доказом вказаного порушення, на який посилається представник відповідача, складені протоколи про адміністративні правопорушення №001182 та №001183, проте останні не можуть слугувати належними доказами, оскільки відсутній підпис посадової особи, яка складала дані протоколи.

Також дані протоколи не містять підпису ОСОБА_1 та остання відмовилася від надання пояснень, що також спростовує вину позивача. Одночасно в матеріалах адміністративної справи відсутні беззаперечні докази реалізації у встановлений час та дату товару, який є предметом правопорушення, а надані фотокартки також не містять їх дати та часу складання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення порушення, за яке до позивача було застосовано штрафні санкції не підтверджується належними доказами, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради №10/122/19 від 07.04.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8160 грн. слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.8,19,62,64,68 Конституції України, ст.2,5,6,7,19,241,242,243,244,245,286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради №10/122/19 від 07.04.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8160 грн. - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута