Справа № 826/10496/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Файдюк В.В., суддів Земляної Г.В., Мєзєнцева Є.І., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо наймання позивача на роботу Генерального директора Державного підприємства «Селидіввугілля»;

- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо наймання позивача на роботу Генерального директора ДП «Селидіввугілля».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року.

22 жовтня 2018 року позивачу в адміністративній справі №826/10496/18 видано виконавчі листи.

Ухвалою суду від 24 липня 2018 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову у справі та заборонено відповідачу: приймати рішення про оголошення конкурсу на зайняття посади керівника Державного підприємства "Селидіввугілля"; приймати рішення про призначення на посаду керівника Державного підприємства "Селидіввугілля" будь-яких осіб, окрім переможця конкурсного відбору згідно протоколу №7 засідання Комісії для проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міненерговугілля України від 30 жовтня 2017 року.

18 грудня 2018 року від відповідача надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 24 липня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року у задоволенні клопотання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих в адміністративній справі №826/10496/18, відмовлено.

На вказану ухвалу суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити її в мотивувальній частині.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що її не може бути прийнято до апеляційного провадження та вона підлягає поверненню.

Згідно ч.1 статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна (ч.1).

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (ч.2).

Частиною 6 статті 59 КАС України, передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно ч.8 статті 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

Таким чином, сторона у справі має право на звернення до суду із апеляційною скаргою через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Зі змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що вона подана представником позивача за довіреністю - адвокатом Гордійчуком Ю.В.

До матеріалів поданої апеляційної скарги додано копію довіреності від 22 грудня 2018 року, виданої ОСОБА_1 адвокату Гордійчуком Ю.В., зі строком дії до 22 грудня 2019 року. При цьому, надана суду копія довіреності жодним чином не засвідчена.

Згідно ч.1 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її видала.

Надана до суду апеляційної інстанції копія довіреності, яка жодним чином не засвідчена, не може бути належним доказом дійсної волі особи, що її видала, на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво.

Крім того, як вказав Верховний Суд в ухвалах від 12 березня 2019 року та від 15 квітня 2019 року по справі № 201/11991/18, факсимільна копія, виготовлена за допомогою копіювально-розмножувальної техніки, не є належним доказом на підтвердження повноважень особи.

Отже, скаржником до апеляційної скарги додано копію довіреності, з якої неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя, що не є копією, засвідченою у встановленому законом порядку (відповідно до ч. 3 статті 55 та ч. 6 статті 59 КАС України).

Згідно п.1 ч.4 статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги.

Колегія суддів наголошує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного оскарження судового рішення суду першої інстанції у встановленому законом порядку та права, за необхідності, заявити клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 325, 329 КАС України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев