Справа № 815/6896/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6896/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд колегією у складі:

судді доповідача Бойко О.Я.,

судді Балан Я.В.,

судді Андрухіва В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Варецького В.Б.,

представника відповідача Мельничук І.В.,

представника третьої особи Нестерової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто» до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, Першого заступника Голови Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Голови Комісії з реформування Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті - Баліна В.А., третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Турист», про визнання протиправними дій, визнання нечинним та скасування наказу, вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто», до відповідачів, Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, Першого заступника Голови Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Голови Комісії з реформування Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті - Баліна В.А. , третя особа без самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому позивач просить з урахуванням уточнених позовних вимог:

-визнати протиправними дії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та Першого заступника Голови Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті - Голови Комісії з реформування Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті - Баліна Володимира Анатолійовича, що виразилися у порушенні чинного законодавства при виданні наказу Державної інспекції України з безпеки на транспорті від 21.07.2015 №281 «Про визнання таким, що втратив чинність наказ Укртрансінспекції від 10.07.2015 №267»;

- визнати нечинним та скасувати у повному обсязі наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 21.07.2015 №281 «Про визнання таким, що втратив чинність наказ Укртрансінспекції від 10.07.2015 №267».

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних позивач вказав, що наказом від 10.07.2015 №267 відповідач позбавив дозвільних документів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Одеса-Харків рейси 789/790 переможця конкурсу ТОВ «Турист», а позивач був призначений перевізником на паритетне виконання даних рейсів.

21.07.2015 відповідач, на думку позивача, протиправно видав спірний наказ №281 «Про визнання таким, що втратив чинність наказ Укртрансінспекції від 10.07.2015 №267». Протиправність дій, як вказує позивач, полягає в тому, що при прийнятті спірного наказу відповідач порушив порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування. Так, виданню спірного наказу повинно було передувати рішення Конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу.

Крім того, спірний наказ є безпідставним, в ньому не наведені обґрунтування та мета видання, що не відповідає вимогам відповідної інструкції з діловодства. Натомість в тексті наказу міститься посилання на лист Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Міністерства інфраструктури України, який не є розпорядчим документом, як це зазначено в інструкції, та не може бути підставою для скасування рішень.

Наказ про позбавлення переможця конкурсу ТОВ «Турист» дозвільних документів, який скасований спірним наказом, був правомірним, оскільки товариство подало недостовірну інформацію на участь у конкурсі. Так, в анкеті ТОВ «Турист» заявив транспортні засоби, які вже були задіяні для пасажирських перевезень відповідно до дозволів та не могли бути залученими згідно з умовами даного конкурсу. Під недостовірною інформацією позивач вважає суперечливі відомості в анкеті третьої особи. А саме: вказана ТОВ «Турист» сумарна пасажиромісткість не відповідає сумі окремих показників зазначених в анкеті.

Так, в графі 1 анкети: « Сумарна пасажировмісткість автобусів (не нижче ЄВРО 2), які є власністю, співвласністю перевізника, або взяті у лізинг» третя особа ТОВ «Турист» зазначає кількість місць 1501.

При цьому третя особа зазначає автобуси в кількості -16, що становить, на думку позивача, кількість пасажирських місць 1255.

Водночас третя особа вказує в анкеті для міжміських перевезень кількість місць сидіння-703.

Таким чином, в анкеті вказана сумарна пасажиромісткість 1501, а при складанні окремих показників (1255+703) фактично 1958 пас.місць.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що видання спірного наказу порушило його право на обслуговування маршруту Одеса-Харків ( виконання рейсів 789/790).

(б) Позиція відповідача Державної служби безпеки на транспорті

Відповідач зазначив, що у зв`язку з тим, що він зробив передчасний висновок про дострокове позбавлення дозволу ТОВ «Турист», він виніс спірний наказ, яким скасував неправильно винесений наказ №267 від 10.07.2015. Після виявлення помилковості наказу відповідач не мав права ні призначати, ні проводити новий конкурс, а також видати дозвіл іншому перевізнику.

Також відповідач звертав увагу на чинність наказу, яким були введені в дію результати конкурсу про визнання переможцем перевізника - ТОВ «Турист», а також на те, що позивач результати конкурсу не оскаржував.

Щодо аргументів позивача про порушення норм типової інструкції з діловодства, на думку відповідача, позивач невірно розуміє та застосовує її норму, що вимагає посилання на розпорядчі документи в тексті наказу, тільки в тому випадку, коли наказ видається на підставі розпорядчих документів. В даному випадку наказ був виданий з ініціативи керівника на виконання покладених на нього повноважень. Таким чином, при прийнятті спірного наказу відповідач правомірно врахував лист Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень.

Відповідач вважає необхідним також врахувати, що наказ №267 від 10.07.2015, який був скасований спірним наказом, є протиправним, оскільки були відсутніми законні підстави для скасування дозвільних документів ТОВ «Турист». Зокрема, відсутній факт надходження від органів виконавчої влади письмової інформації про надання ТОВ «Турист» на конкурс недостовірної інформації.

Після введення в дію результатів конкурсу та видання документів, підставою для скасування дозвільних документів перевізника, окрім невиконання умов дозвільних документів, є факт надходження такого повідомлення від органів виконавчої влади, а не здогадки позивача про надання недостовірної інформації.

Також відповідач вважає, що оскільки 07 липня 2020 строк дії дозволу на перевезення пасажирів маршрутом Одеса-Харків (рейси 789/790) сплинув, позовні вимоги жодним чином не призведуть до відновлення прав Позивача. Тобто позивач обрав неправильний спосіб захисту, оскільки предмет спору на даний момент відсутній.

(в) Позиція третьої особи - ТОВ «Турист»

Законність та обґрунтованість наказу, яким було прийняте рішення ввести в дію рішення конкурсного комітету з перевезення пасажирів на міжміському та приміському маршрутах в судовому порядку позивач не оскаржував. Тим самим законність допуску третьої особи до участі у конкурсі, як і результати конкурсу позивач також не оскаржував. Отже зазначені обставини не відносяться до предмету доказування у даній справі. З цих же підстав не входить до предмету доказування правильність заповнення третьою особою анкети для участі у конкурсі.

Враховуючи те, що винесення спірного наказу обґрунтовано помилковістю винесення наказу про позбавлення перевізника дозвільних документів на здійснення пасажирських перевезень, предметом доказування у цій справі є встановлення або спростування наявності чи відсутності підстав для дострокового позбавлення перевізника дозвільних документів.

Відповідно до чинного законодавства, абз.3 п.55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування , затвердженого постановою КМУ від 03.12.2008 №1081, організатор має право позбавити дозволу перевізника у разі надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації.

В наказі про позбавлення перевізника дозволу відповідач зазначив лист від ТОВ «Престиж-Авто» та листи органів виконавчої влади Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв`язку Одеської обласної державної адміністрації від 23.06.2015 та Управління Державтоінспекції Головного управління МВС України в Одеській області від 18.06.2015. Проте в листах зазначених органів виконавчої влади не міститься повідомлення про подання ТОВ «Турист» недостовірної інформації. Що стосується листа Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Одеській області він відсутній в матеріалах справи, а наявними матеріалами справи неможливо підтвердити, що зазначений орган виконавчої влади повідомив про факт подання недостовірної інформації.

Зважаючи на те, що результати конкурсу не оскаржені та підстави для дострокового розірвання договору відсутні, відповідач цілком правомірно визнав таким, що втратив чинність помилковий наказ про позбавлення перевізника дозвільних документів. За таких обставин представник третьої особи вважає позов необґрунтованим тат таким, що не належить до задоволення.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

03.06.2020 постановою Верховного Суду постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 про відмову у задоволенні адміністративного позову скасовано та направлено дану справу на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматичного розподілу справ справа була розподілена на новий розгляд судді Бойко О.Я.

22.06.2020 суд ухвалою прийняв до свого провадження справу №815/6896/15.

03.12.2020 суд ухвалою призначив розгляд справи колегією у складі трьох суддів в порядку загального позовного провадження.

15.03.2021 до суду від позивача надійшли уточнення позовних вимог, зокрема він просив викласти позовні вимоги в наступній редакції:

-визнати протиправними дії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та Першого заступника Голови Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті - Голови Комісії з реформування Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті - Баліна Володимира Анатолійовича, що виразилися у порушенні чинного законодавства при виданні наказу Державної інспекції України з безпеки на транспорті від 21.07.2015 №281 «Про визнання таким, що втратив чинність наказ Укртрансінспекції від 10.07.2015 №267»;

- визнати нечинним та скасувати у повному обсязі наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 21.07.2015 №281 «Про визнання таким, що втратив чинність наказ Укртрансінспекції від 10.07.2015 №267».

16.03.2020 суд прийняв уточнені позовні вимоги, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання.

29.03.2021 суд письмовою ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою від 29.03.2021 суд витребував у відповідача копії листів ТОВ «Турист» від 15.06.2021 №575 та Управління Державтоінспекції Головного управління МВС України в Одеській області від 18.06.2015 №7/0-3004.

IV. Обставини, встановлені судом

27.05. 2015 Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті провела конкурс на перевезення пасажирів на наземному транспорті на міжобласному автобусному маршруті загального користування Одеса-Харків, рейси №789/790.

27.05.2015 Конкурсний комітет з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському та приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області, визнав переможцем конкурсу ТОВ «Турист» на паритетне виконання рейсів 789/790 маршруту Одеса-Харків. ТОВ «Престиж-Авто» визнано таким, що зайняв друге місце.

07.07.2015 відповідач наказом № 265 прийняв рішення про введенні в дію рішення про визнання переможця конкурсу (том І, а.с.141-142).

10.07.2015 відповідач наказом №267 прийняв рішення позбавити перевізника ТОВ «Турист» дозвільних документів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Одеса-Харків, рейси 798/790 та призначити перевізника ТОВ «Престиж-Авто», який за результатами конкурсу зайняв друге місце ( том І, а.с.145-146).

З огляду на зміст наказу, відповідач прийняв його на підставі листів ТОВ «Престиж Авто» від 28.05.2015 №22, ТОВ «Турист» від 15.06.2015 №575, Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв`язку Одеської обласної державної адміністрації від 23.06.2015 №622/04-08/538, Управління Державтоінспекції Головного управління МВС України в Одеській області від 18.06.2015 №7/0-3004 та відповідно до п.п.3 п.55 Порядку №1081.

15.07.2015 на нараді з вирішення проблемних питань забезпечення перевезень на маршруті Одеса-Харків було вирішено звернутися відповідачу до Мінінфраструктури з листом про надання роз`яснень щодо необхідності зазначення в анкеті, що подається претендентом для участі в конкурсі, кількості транспортних засобів, що задіяні на міжнародних маршрутах згідно з чинними дозволами (том І, а.с.144).

20.07.2015 Департамент стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Міністерства інфраструктури України в листі №25/1632-15 надав відповідь на лист відповідача та повідомив, що в анкеті не передбачені вимоги про зазначення кількості автобусів для міжнародних перевезень (том І, а.с.153).

21.07.2015 відповідач наказом №281 визнав таким, що втратив чинність, раніше прийнятий ним наказ «Про позбавлення дозвільних документів та призначення перевізника» від 10.07.2015 №267 (том І, а.с.147). В тексті наказу відповідач вказав, що він прийняв його відповідно до ст.6, 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», враховуючи лист Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Мінінфраструктури від 20.07.2015 №25/1632-15.

03.06.2020 постановою Верховний Суд постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 про відмову у задоволенні адміністративного позову скасував та направив дану справу на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Скасовуючи рішення перших двох інстанцій, Верховний Суд у постанові зазначив, що заслуговують на увагу доводи скаржника щодо ненадання оцінки доданими ТОВ «Турист» до заяви на участь у конкурсі документам, що дадуть змогу об`єктивно встановити фактичні обставини зазначення третьою особою достовірної кількості автобусів, необхідних для перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів), а відтак - наявність чи відсутність підстав для виданні відповідачем наказу №281 від 21.07.2015 (том ІІ, а.с.108-116).

V. Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Згідно з ст.43 ЗУ «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Відповідно до ст.44 ЗУ «Про автомобільний транспорт» порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою КМУ від 03.01.2008 №1081 затверджений Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування і є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками (надалі Порядок №1081) .

Відповідно до п.п.3 п.55 Порядку № 1081 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) організатор має право достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі: порушення ним умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (дозволу), який було розірвано (позбавлено), а в разі його відмови чи відсутності призначити до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більше як три місяці; надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації; порушення ним умов договору (дозволу) під час виконання перевезень на маршруті як перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце.

Пункт 1 Додатку 5 Порядку №1081: «Найменування показника: Характеристика перевізника-претендента: необхідна кількість автобусів для перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів)».

Пункт 32 Порядку №1081: «До заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з Додатком №5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунку за бальною системою оцінки пропозицій перевізників претендентів».

В даній адміністративній справі Верховний Суд у своїй постанові від 03.06.2020, скасовуючи рішення попередніх інстанцій, якими було відмовлено у задоволенні позову, звернув увагу, що з аналізу приписів пункту 1 додатку 5 Порядку №1081 випливає прямий обов`язок перевізника претендента зазначити кількість транспортних засобів, як для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, так, і для перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Дана вказівка зумовлена необхідністю визначення конкурсною комісією достатньої кількості транспортних засобів, якою володіє перевізник для обслуговування маршруту об`єкту конкурсу.

Необхідність зазначення перевізником-претендентом точної кількості транспортних засобів для перевезення пасажирів (як тих, що затверджені умовами конкурсу, так і тих, які виконуються відповідно до діючих договорів) обумовлена правовими наслідками у вигляді недопущення конкурсною комісією даного претендента до участі у конкурсі, у випадку визнання останнього таким, який не має достатньої кількості вищевказаних транспортних засобів.

Крім того, метою вказівки усіх транспортних засобів, якими володіє претендент-перевізник, є недопущення одночасного використання в подальшому останнім одних і тих же транспортних засобів на кількох маршрутах та, відповідно незабезпечення необхідної кількості місць рухомого складу на маршруті і невиконання затвердженого розкладу руху.

Верховний Суд зазначає, що не можна вважати такими, що заслуговують на увагу посилання відповідача на лист Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Міністерства інфраструктури України від 20.07.2015 №25/1632/15 про відсутність у Додатку 5 Порядку №1081 вимог щодо зазначення в анкеті кількості автобусів для міжнародних перевезень, як на правомірність наказу №281 від 21.07.2015, оскільки даний лист не змінює законодавчі приписи п.1 додатку 5 Порядку №1081 та носить роз`яснювальний характер.

Крім того, Верховний Суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи скаржника щодо ненадання оцінки доданим ТОВ «Турист» до заяви на участь у конкурсі документам, що дадуть змогу об`єктивно встановити фактичні обставини зазначення третьою особою достовірної кількості автобусів, необхідних для перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів), а відтак, - наявність чи відсутність підстав для видання відповідачем спірного наказу.

Враховуючи аргументи сторін та встановлені обставини у справі, суд зазначає, що зміст спірних правовідносин становить вирішення питання щодо існування законних підстав у відповідача для скасування наказом від 21.07.2015 №281 попередньо винесеного ним наказу від 10.07.2015 №267. Оскільки, як зазначає відповідач, підставами для винесення спірного наказу стала помилковість видання ним попереднього наказу про позбавлення перевізника переможця довільних документів, суд вважає, що дані рішення є нерозривно пов`язаними між собою. Тому правомірність спірного наказу необхідно розглядати в контексті встановлення законності винесення наказу від 10.07.2015 №267. Тобто - в контексті встановлення правомірності позбавлення третьої особи ТОВ «Турист» дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті Одеса-Харків, рейси 789/790, зокрема надходження від органів виконавчої влади інформації, що підтверджує факт зазначення перевізником претендентом недостовірної кількості автобусів, якими він володіє. Висновки Верховного Суду у цій справі про недостатність встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин, також вказують на необхідність розгляду законності спірного наказу в більш широкому аспекті.

Повертаючись до підстав для позбавлення третьої особи ТОВ «Турист» дозвільних документів, відповідач у наказі від 10.07.2015 посилався на п.3 п.55 Порядку № 1081. Зокрема, надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання автомобільним перевізником недостовірної інформації.

Відповідно до змісту наказу №267 від 10.07.2015, відповідач прийняв його на підставі листів ТОВ «Престиж Авто» від 28.05.2015 №22, ТОВ «Турист» від 15.06.2015 №575, Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв`язку Одеської обласної державної адміністрації від 23.06.2015 №622/04-08/538, Управління Державтоінспекції Головного управління МВС України в Одеській області від 18.06.2015 №7/0-3004.

З урахуванням приписів п.п.3 п.55 Порядку №1081 щодо підстав дострокового розірвання договору суд бере до уваги, зазначені в наказі №267 листи тільки органів виконавчої влади.

Так, з огляду на лист Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв`язку Одеської обласної державної адміністрації, в ньому вказаний перелік маршрутів із зазначенням кількості автобусів, їх класу та категорії, строк дії договорів, які обслуговує ТОВ «Турист». Конкретних посилань на недостовірність вказаної в анкеті інформації лист не містить. На думку суду, інформація в даному листі є недостатньою для встановлення факту зазначення третьою особою недостовірної інформації та могла бути взята до уваги відповідачем в сукупності з інформацією про всю кількість автобусів, якими перевізник-претендент володів та користувався на момент заповнення анкети.

Що стосується листа Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Одеській області він відсутній в матеріалах справи. Суд письмовою ухвалою від 29.03.2021 у відповідача витребував копії документів, на підставі яких був виданий наказ №267: в т.ч. лист Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Одеській області.

Проте, 28.04.2021 на виконання ухвали суду відповідач повідомив, що у зв`язку із закінченням строку зберігання відповідних документів в нього відсутня можливість надати витребувані документи. При цьому відповідач надав в матеріали справи копію наказу Укртрансбезпеки від 29.01.2020 №39 та копію номенклатури, що свідчать про сплив 5-ти річного терміну зберігання документів (листів, заяв) щодо організації міжобласної маршрутної мережі (том IV, а.с.172-183).

Таким чином, склалася ситуація, коли для суду неможливо встановити факт отримання інформації від органів виконавчої влади, що підтверджує подання третьою особою недостовірної інформації на момент заповнення анкети. При цьому суд зазначає, що його висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач, в судовому засіданні конкретизував, що порушення його прав полягає в позбавленні його права на обслуговування маршруту, що був об`єктом конкурсу, на захист саме цього права спрямований його позов.

Однак, стверджуючи про правомірність позбавлення третьої особи дозвільних документів та призначення його перевізником, позивач жодним чином не посилався на зміст вказаних вище листів органів виконавчої влади, який би доводив факт подання третьою особою недостовірної інформації та обґрунтовував позовні вимоги. Вказані позивачем у його позові окремі показники, при складанні яких він розрахував фактичну розбіжність сумарної пасажировмісткості в анкеті, нічим не підтверджені. Та, насамперед, суд зазначає, що позивач не вказав, яким чином встановлена ним розбіжність в анкеті щодо загальної кількості пасажировмісткості транспортних засобів, підтверджується інформацією від органів виконавчої влади, тобто не вказав на конкретні обставини, за, яких відбулося порушення його прав.

Отже законність підстав для позбавлення третьої особи дозвільних документів на здійснення пасажирських перевезень та призначення позивачем перевізником не підтверджується жодними допустимими та належними доказами. Дана обставина означає, що є недоведеними обставини, за яких відбулося порушення права позивача на обслуговування конкурсного маршруту, на необхідність захисту якого він вказував впродовж розгляду справи. Також суд звертає увагу, що 07 липня 2020 строк дії дозволу на перевезення пасажирів маршрутом Одеса-Харків (рейси 789/790) сплинув. Суд наголошує, що він покликаний захищати не ілюзорні, а практичні та ефективні права.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

VI. Судові витрати

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволення позову, суд не здійснює судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Авто» до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, Першого заступника Голови Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Голови Комісії з реформування Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті - Баліна В.А., третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Турист», про визнання протиправними дій, визнання нечинним та скасування наказу - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 29 червня 2021 року.

Суддя-доповідач О.Я. Бойко

Суддя Я.В. Балан

Суддя В.В. Андрухів

.