Справа № 640/4081/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 червня 2021 року

Київ

справа №640/4081/20

адміністративне провадження №К/9901/22065/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі №640/4081/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримку розрахунку,

в с т а н о в и в :

16 червня 2021 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 № 460-IX, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

Скаржник вказує підставу касаційного оскарження пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи про наявні підстави для відступлення від правового висновку, застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У касаційній скарзі представник відповідача наголошує, що оскільки ні спеціальними Законами України «Про прокуратуру» та № 113-ІХ, ні статтею 44 КЗпП України не передбачено виплату вихідної допомоги прокурорам, яких звільнено відповідно до підпункту 2 пункту 19 розділу II Закону України № 113-ГХ у зв`язку з неуспішним проходженням атестації прокурором, правових підстав для її виплати ОСОБА_1 у Генеральної прокуратури України не було.

Більше того, вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення вихідної допомоги і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є взаємовиключними.

У разі задоволення в цій частині повністю одночасно двох позовів, відповідач може бути зобов`язаний фактично виплатити подвійну суму середнього заробітку, оскільки їх розміри є однаковими.

Правовий висновок щодо неможливості одночасного застосування стягнення середнього заробітку як за статтею 117 КЗпП України, так і за статтею 235 КЗпП України, тобто подвійного стягнення середнього заробітку викладено у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 686/20491/18.

Таким чином, касатор вважає, що суди дійшли помилкового висновку про те, що підстави звільнення, передбачені пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України та пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» у даному випадку є тотожними і при звільненні прокурорів на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» повинні застосовуватися вимоги статті 44 КЗпП України щодо виплати вихідної допомоги.

Заявник касаційної скарги вказує, що приймаючи оскаржуване рішення суд апеляційної інстанції послався на висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року (справа № 560/3971/19), відповідно до якого внесені зміни Законом № 113 - IX до КЗпП України не визначають особливостей регулювання трудових відносин прокурорів, а лише передбачають, що ці особливості встановлюються спеціальним законом.

Таким чином, Верховний Суд дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення на його користь вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Наразі висновки Верховного Суду, викладені у справі № 560/3971/19 враховуються судами під час розгляду аналогічних справ.

Однак Верховним Судом викладено й інші висновки щодо застосування норм статтей 40, 44 КЗпП України, зокрема у постанові від 31 січня 2018 року (справа № 820/1119/16) Верховний Суд вказав на те, що оскільки позивача звільнено з підстав та в порядку, визначених Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, яким не передбачено виплати вихідної допомоги при звільненні, позивач не набув права на її отримання.

Скаржник наголошує, що ні Законом №113-ІХ, ні Законом України «Про прокуратуру» не передбачено виплати вихідної допомоги у разі звільнення прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 цього Закону.

Крім того, за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Представник Офісу Генерального прокурора зазначає, що подана скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, має виняткове значення для Офісу Генерального прокурора та всіх органів прокуратури.

Враховуючи викладене, Верховний Суд приходить до висновку, що обґрунтування скаржника наявності підстави для касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Разом з касаційною скаргою представником відповідача подано заяву про зупинення виконання оскаржуваних рішень.

У заяві скаржник просить зупинити дію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З огляду на наявність заяви про зупинення виконання рішень суду, суд вважає за необхідне встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданої заяви.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

у х в а л и в :

1.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі №640/4081/20.

2.Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали адміністративної справи №640/4081/20.

3.Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання заперечень щодо поданої скаржником заяви про зупинення виконання судових рішень.

4.Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5.Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду