Справа № 380/5170/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/5170/20 пров. № А/857/7249/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В.,Гінда О.М.,

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року (головуючий суддя Москаль Р.М., м. Львів, повний текст складено 11.03.2021) по справі за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 в якому просив скасувати розпорядження №256 від 12.06.2020 «Про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_1 ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку і просить скасувати таке та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом не надано оцінки рішенням Франківського районного суду м.Львова, що набрали законної сили, які були долучені до матеріалів справи. Так, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 02.12.2020 по справі № 465/3108/20 за позовом ОСОБА_3 до Франківської районної адміністрації ЛМР про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.152 КУпАП задоволено. Судом встановлено, що «висновок адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації ЛМР про облаштування позивачем ОСОБА_3 парковки для автомобілів на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 є необгрунтованим і безпідставним; рішенням Франківського районного суду м.Львова від 07.10.2020 по справі № 465/3106/20, за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації ЛМР про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.152 КУпАП задоволено. У мотивувальній частині рішення вказано, що «відповідачем не надано суду доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення»; рішенням Франківського районного суду м.Львова від 02.09.2020 по справі № 465/3094/20, за позовом ОСОБА_4 до Франківської районної адміністрації ЛМР про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.152 КУпАП задоволено. У рішенні вказано, що «відповідач не надав суду будь - яких доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова та судом виявлено порушення процедури при винесенні такої. Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення».

Також, апелянт зазначає, що після винесення Львівським окружним адміністративним судом рішення по справі, Франківським районним судом м.Львова ухвалено рішення суду по справі №465/3095/20 за позовом ОСОБА_5 до Франківської районної адміністрації ЛМР про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.152 КУпАП. У рішенні від 09.03.2021, що набрало законної сили, суд прийшов до висновку «про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 1 травня 2020 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити». Апелянт вважає, що даний доказ відповідно до ч.4 ст.308 КАС України підлягає прийняттю і належній оцінці судом апеляційної інстанції.

Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради керуючись ст.376 ЦК України прийнято розпорядження №256 від 12.06.2020 про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною 3 ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена у ст. 14 Закону України «Про основи містобудування», відповідно до якої до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу.

Отож, конструкція наведених правових норм є відсильною, тобто для свого застосування вимагає наявності установленого порядку державного контролю.

Відповідно до Положення про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради №977 від 01.11.2016 (надалі - Положення про Франківську РА ЛМР) Франківська районна адміністрація Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505.

Серед основних завдань Франківської РА ЛМР зазначено, зокрема, реалізація повноважень, делегованих міською радою, її виконавчим комітетом та Львівським міським головою у галузі житлово-комунального господарства, будівництва, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян (п.2.7 Положення).

Згідно з п. 4.50 Положення Відповідач здійснює розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

У вказаному Положенні передбачені повноваження районної адміністрації, до яких, зокрема, належать: звернення до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ про виселення громадян з жилих приміщень, у яких вони незаконно проживають; визнання осіб такими, які втратили право на користування жилими приміщеннями; щодо фактів самочинного будівництва; з інших справ, які виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень (пункт 4.66).

Відповідно до п.3.11 Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації Львівської міської ради, затвердженої Рішенням Львівської міської ради №331 від 25.05.2007р. (додаток 3) Міжвідомча комісія розглядає питання і дає технічні висновки зокрема про здійснене (здійснюване) юридичними, фізичними особами, фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності самочинне будівництво, самочинну реконструкцію, переобладнання та капітальний ремонт існуючих об`єктів відповідно вимог Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого відповідним рішенням виконавчого комітету. А висновки міжвідомчої комісії відповідно до п4.7. вищевказаного Положення підлягають затвердженню розпорядженням голови районної адміністрації.

Згідно з підпунктом 5.5.1 пункту 5.5 Повноваження щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016 № 777, районні адміністрації наділені повноваженням звернення до судових органів з позовними заявами щодо фактів самочинного будівництва, а також з інших справ, які виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Відповідно до наведеного, відповідач має право звертатися у встановленому порядку до судових органів із вимогами щодо фактів самочинного будівництва і інших вимог, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Також, порядок державного контролю установлено, зокрема, статтею 376 Цивільного кодексу України. Частиною сьомою цієї статті передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Отож, таке розпорядження є лише формою контролю за дотриманням законодавства, що регулює містобудівну діяльність, зокрема і виявлення самочинно збудованих об`єктів. Водночас належність об`єкта до самочинного підлягає перевірці у справі за позовом органу місцевого самоврядування про його знесення.

Таким чином, у разі наявності доказів істотного порушення будівельних норм чи порушення суспільних інтересів або прав окремих осіб, орган місцевого самоврядування має право звернутися до суду з позовом про зобов`язання здійснити демонтаж.

З аналізу повноважень передбачених Розділом 4 Положення про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради №977 від 01.11.2016, Розділом 5 Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016 № 777, вбачається, що Відповідач не наділений правами та повноваженнями щодо контролю за використанням земельних ділянок, дотримання вимог земельного законодавства України при використанні земель територіальної громади м.Львова.

Апелянт вважає, що у рішенні суд дійшов до необгрунтованого висновку, що оскаржуване розпорядження не передбачає настання для ньоого жодних негативних наслідків, а п.2 оскаржуваного розпорядження видається швидше рекомендацією, а не обов`язковим до виконання індивідуальним приписом, не порушує його прав та інтересів.

21.05.2020 Адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації ЛМР №146 було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адміністративний штраф. Однак, не погодившись із рішенням адміністративної комісії, він оскаржив постанову у Франківський районний суд м.Львова з підстав грубого порушення вимог ст. ст.280 КУпАП, винесення постанови про накладення адміністративного стягнення без належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення, невідповідності постанови вимогам ст.283 КУпАП.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 07.10.2020 по справі № 465/3106/20, за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації ЛМР про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.152 КУпАП задоволено. У мотивувальній частині рішення вказано, що «відповідачем не надано суду доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення».

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.04.2020 мешканці будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 зрізали зелені насадження на прибудинковій території (газоні) та здійснили замощення очищеної площадки бетонними плитками, а надалі використовують (принаймні ОСОБА_6 визнає це) цю площадку для паркування автомобілів.

Ці обставини підтверджуються: - складеними представниками ЛКП «Південне» протоколами про порушення «Правил благоустрою міст та інших населених пунктів», актами про відмову ОСОБА_1 та інших від пояснень та підпису, матеріалами фотофіксації (а.с.43-58, 65-83); - змістом письмових заперечень ОСОБА_1 , адресованих Адміністративній комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, відповідно до яких: «… Отож, облаштування мешканцями будинку прибудинкової території, прибирання від будівельного сміття, очищення дерев та кущів від сухих гілок, встановлення бетонних плит, без облаштування будь-яких паркувальних бар`єрів, розміток чи інших необхідних елементів, не може свідчити про «самовільне встановлення парковки»; - визнанням ОСОБА_6 більшості з наведених обставин (крім встановлення бетонної плитки); - показами свідка ОСОБА_2 про події 04.04.2020; - матеріалами здійсненої ОСОБА_2 фотофіксації, на яких ОСОБА_1 та інші займаються монтажем бетонної плитки на прибудинковій території.

Оцінюючи посилання ОСОБА_1 на рішення суду у справі №465/3106/20 від 07.10.2020 суд правильно врахував, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення статті 152 КУпАП скасована з мотивів її неналежного оформлення: «постанова № 140 від 21.05.2020 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, в такій не зазначений час вчинення адміністративного правопорушення, відсутній опис обставин встановлених під час розгляду справи, не вказано повністю прийняте у справі рішення, оскільки відсутній розмір штрафу», а отже суд не встановлював наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Отже, згадане рішення суд в контексті положень статті 78 КАС України не встановлює будь-яких обставин та не звільняє сторін від доказування у цій справі.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 «Про Правила благоустрою м.Львова» (п. 9.11) на території з зеленими насадженнями забороняється: 9.11.1. Виконувати земляні, будівельні та інші роботи без дозволу, виданого у встановленому порядку. 9.11.2. Самовільно влаштовувати городи, пошкоджувати дерева, кущі, квітники, газони. 9.11.3. Вивозити і звалювати відходи, сміття, траву, гілки, деревину, сніг, листя тощо. 9.11.4. Складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання. 9.11.5. Самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо. 9.11.6. Влаштовувати стоянки автомашин, зупинки пасажирського транспорту та паркувати автотранспортні засоби на газонах. Районні адміністрації забезпечують демонтаж самовільно встановлених МАФ, торговельного, холодильного та іншого обладнання, парканів, тимчасових споруд, обмежувальних паркувальних пристроїв, які перешкоджають під`їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, міліції, пожежної, рятувальної, аварійно-відновлювальної техніки до житлових будинків, обмежувачів швидкості руху автотранспорту тощо та інших визначених споруд у м. Львові (пп. 19.3.5).

Міжвідомча комісія в Франківському районі на засіданні 26.05.2020 розглянула доповідну записку ЛКП «Південне» щодо самовільно влаштованої площадки з бетонних плит за рахунок площі газону загального користування біля будинку АДРЕСА_1 , яка використовується для паркування автомобілів мешканцями квартир в цьому будинку, а саме: квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 , Квартири №17 ОСОБА_1 та постановила таке: «Самочинно влаштовану площадку з бетонних плит на площі газону загального користування біля будинку АДРЕСА_1 з порушенням статті 376 ЦК України без дозвільних документів та без погодженої проектної документації демонтувати мешканцям квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 на АДРЕСА_1 ; відновити газон загального користування».

Розпорядженням голови Франківської районної адміністрації №256 від 12.06.2020 «Про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_1 » вирішено таке:

« 1. Затвердити висновок міжвідомчої комісії (протокол від 26.05.2020р. №9 §02) про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_1 без дозвільних документів та погодженої проектної документації.

2. ОСОБА_5 , який проживає у квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , який проживає у квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , який проживає у квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 , який проживає у квартирі АДРЕСА_6 у двотижневий термін демонтувати самочинно влаштовану без дозвільних документів та погодженої проектної документації площадку з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_1 . Відновити газон загального користування.

3. У випадку невиконання мешканцями квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 на АДРЕСА_1 ,71 пункту 2 розпорядження через спеціалізовану організацію здійснити демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_1 . Проведення демонтажу оформити відповідним актом. Термін: до 15.07.2020. Відповідальні: Начальник відділу житлового господарства, начальник відділу комунального господарства, директор ЛКП «Південне»

4. ЛКП «Південне» відновити газон загального користування біля будинку АДРЕСА_1 .

Відповідальні: Начальник відділу комунального господарства, директор ЛКП «Південне».

5. Франківському відділу поліції ГУ НП України у Львівській області при проведенні демонтажу забезпечити громадський порядок згідно з чинним законодавством.

Відповідальний: Начальник Франківського відділу поліції ГУ НП України у Львівській області

6. Контроль за виконанням розпорядження покласти на заступника голови районної адміністрації з питань житлово- комунального господарства.».

Щодо винятково судового порядку демонтажу площадки та виходу районної адміністрації за межі наданих повноважень, що порушує права позивача, то суд першої інстанції вірно зазначив наступне: спірна площадка, як видно з матеріалів фотофіксації, пояснень та часу виконання робіт (1 день) утворена шляхом замощення частини газону готовими бетонними плитками розміром орієнтовно 1*1 м шляхом їх механічного викладання (а.с.50,91-94), без спорудження основи чи скріплення між собою. Монтаж такої збірної конструкції в розумінні ДБН Б.2.2-5:2011 «БЛАГОУСТРІЙ ТЕРИТОРІЙ» є формуванням покриття, що є елементом благоустрою, проте це покриття не утворює об`єкта нерухомого майна, демонтаж котрого може здійснюватися лише у судовому порядку відповідно до статті 376 ЦК України;

позивач та інші мешканці згаданого будинку, перелічені в оскарженому розпорядженні, цілком очевидно та свідомо порушили правила благоустрою та права інших співвласників квартир у цьому будинку, оскільки самовільно замостили частину прибудинкової території загального користування (газон) бетонними плитками, при цьому знищивши на цій території зелені насадження (кущі тощо). При цьому, доводи позивача зводяться до того, що ця площадка використовується не тільки ним, а й будь-ким охочим як гостьова автостоянка коло будинку АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції вірно вважав, що такі твердження позивача не заслуговують на увагу, оскільки його суб`єктивна потреба в збільшенні місць для паркування автомобілів на прибудинковій території не є підставою для самоуправства та зміни функціонального використання прибудинкової території (з газону на автостоянку) без погодження з іншими співвласниками квартир у згаданому будинку та отримання відповідних дозволів/погоджень від уповноважених органів місцевого самоврядування; розпорядження голови Франківської районної адміністрації №256 від 12.06.2020 сформульоване таким чином (для суду не очевидний такий підхід, проте встановлення його причин не входить в предмет доказування у цій справі), що в пункті 2 зобов`язувало позивача вчинити певні дії (демонтувати плитки, відновити газон) впродовж двох тижнів з дати винесення розпорядження. Разом з тим, у випадку невиконання позивачем пункту 2 розпорядження (котре стосувалося позивача) для нього ( ОСОБА_1 ) не передбачено настання жодних негативних наслідків, тому п. 2 оскарженого розпорядження видається швидше рекомендацією, а не обов`язковим до виконання індивідуальним приписом. Ці міркування підтверджуються змістом наступних пунктів (3-5) розпорядження №256 від 12.06.2020, відповідно до яких у випадку невиконання пункту 2 мешканцями (в т.ч. ОСОБА_1 ) демонтаж бетонних плиток та відновлення газону на прибудинковій території повинна забезпечити обслуговуюча компанія ЛКП «Південне». Суд першої інстанції вірно зазначив, що станом на дату підписання позову (02.07.2020) розпорядження голови Франківської районної адміністрації №256 від 12.06.2020 вичерпало свою дію щодо ОСОБА_1 та не порушувало його прав чи охоронюваних законом інтересів.

Також, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що скасування розпорядження №256 від 12.06.2020, перешкодить виконанню ЛКП «Південне» пунктів 3-4 цього розпорядження, оскільки розпорядженням встановлено строки його виконання для ЛКП «Південне» та покладено на заступника голови районної адміністрації з питань житлово - комунального господарства обов`язок контролювати його виконання. Тобто задоволення позову сприятиме ситуації, за якої газон на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 буде надалі самовільно використовуватися як автостоянка.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року по справі № 380/5170/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.В. Ніколін

О.М. Гінда

повний текст складено 29.06.2021