Справа № 160/6530/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 червня 2021 року Справа № 160/6530/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради щодо виплати ОСОБА_1 суми разової грошової допомоги за 2020 рік, яка виплачується щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, в розміру меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Комунальний заклад "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично виплаченої суми.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

02 червня 2021 року на електронну адресу суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 28.04.2021р. надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Так, у вищевказаній заяві позивач зазначає, що відповідно до змісту постанови Великої палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у зразковій справі №440/2722/20 судом встановлено, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є оскарження дій (бездіяльності) органу, уповноваженого здійснювати виплату разової грошової допомоги до 5 травня (управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат), щодо нарахування та виплати такої допомоги у 2020 році у розмірі, передбаченому статтею 13 Закону № 3551-XII. Тобто лише в 2021 році, після спливу позовної давності, було винесено рішення, в якому предметом спору є оскарження дій (бездіяльності) органу, уповноваженого здійснювати виплату разової грошової допомоги до 5 травня. До цього часу не було достеменно відомо, хто являється належним відповідачем у справі. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Зважаючи на наведене, ОСОБА_1 просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Відповідно до п.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Зважаючи на наведене, а також з урахуванням того, що з 31.05.2021р. по 18.06.2021р. включно та з 22.06.2021 р. по 25.06.2021 р. включно, суддя ОСОБА_2 перебувала у щорічній відпустці, включно, перебувала у щорічній відпустці, надані позивачем документи на усунення недоліків розглянуто та постановлено відповідну ухвалу - першого робочого дня.

Дослідивши надані позивачем документи на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 28 квітня 2021 року, суд повторно наголошує, що відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач не погоджується з діями відповідача щодо виплати йому суми разової грошової допомоги за 2020р., яка виплачується щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, в розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком.

При цьому, 05.05.2020р. є останніми днями, коли допомогу за 2020 рік, могло бути виплачено у належному, на думку позивача, розмірі, у зв`язку із чим саме 06.05.2020р., відповідно, позивач повинен був дізнатися про виплату йому вищевказаної одноразової грошової допомоги у неналежному, на його думку, розмірі.

Враховуючи приписи статті 122 КАС України, останнім днем звернення до суду з цим позовом є 06.11.2020 року щодо виплати допомоги за 2020 рік.

Водночас, з цим позовом ОСОБА_1 звернувся лише 21.04.2021р., що підтверджується поштовим штемпелем на поштовому конверті, в якому цей позов надійшов до суду, тобто з порушенням строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України.

Як зазначалося вище, поважність причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що лише в 2021 році, після спливу строку позовної давності, Великою палатою Верховного Суду було винесено рішення у зразковій справі №440/2722/20, предметом спору якої є оскарження дій (бездіяльності) органу, уповноваженого здійснювати виплату разової грошової допомоги до 5 травня, а до цього часу не було достеменно відомо, хто являється належним відповідачем у справі.

Разом з тим, очікування позивачем остаточного рішення у зразковій справі з аналогічних правовідносин не може бути визнане поважною причиною пропуску строку звернення до суду, з урахуванням того, що про порушення своїх прав оскаржуваною бездіяльністю (діями) відповідача позивачеві було достеменно відомо задовго до винесення остаточного рішення у зразковій справі і жодних перепон для звернення до суду з відповідним позовом не існувало (позивачем таких перешкод не наведено та не надано відповідних доказів про їх наявність).

Крім того, суд зауважує, що відповідно до вимог ч.7 ст.290 КАС України Верховним Судом на офіційному веб-порталі судової влади України було опубліковано ухвалу від 17.06.2020р. про відкриття Верховним Судом провадження у зразковій справі №440/2722/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/14/20) і призначення її до розгляду на 13.07.2020 не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання для розгляду зразкової справи.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.09.2020р. у зразковій адміністративній справі №440/2722/20 (адміністративне провадження Пз/9901/14/20) за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В іншій частині у задоволенні позову - відмовлено.

Відповідно до вищевказаного рішення Верховного Суду від 30.09.2020р., обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: (а) особа має статус особи з інвалідністю війни, має право на пільги, передбачені ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; (б) відповідачем є орган, уповноважений здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат); (в) предметом спору є розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році. На інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, може впливати подальша зміна законодавства, що регулює ці правовідносини.

Тобто, вже після винесення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду рішення від 30.09.2020р. у зразковій адміністративній справі №440/2722/20 (адміністративне провадження Пз/9901/14/20) було відомо склад сторін, в тому числі і відповідача.

Більш того, питання належності відповідача вирішуються судом в порядку приписів ст.48 КАС України і не може бути перешкодою звернення до суду.

В подальшому постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі №440/2722/20 (Пз/9901/14/20), провадження № 11-349заі20, апеляційну скаргу Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації та заяву Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про приєднання до апеляційної скарги Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації було залишено без задоволення, а рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року - залишено без змін.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що звернення позивача до суду з цим позовом лише 21.04.2021р., що підтверджується поштовим штемпелем на поштовому конверті, в якому цей позов надійшов до суду, відбулося зі значним пропуском строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України, і наведені позивачем обставини не свідчать про поважність причин такого пропуску строку.

Щодо покликання позивача, як підставу для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, на п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, то суд зазначає наступне.

Підпунктом 2 пункту 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3.

Так, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України було передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

У свою чергу, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18 червня 2020 року (далі Закон № 731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, законодавцем передбачено обмеження строку встановленого відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 02 квітня 2020 року до 16 липня 2020 року), зокрема для реалізації права звернення до суду за захистом своїх прав з відповідною позовною заявою, строк закінчуються через 20 днів після набрання чинності Закону № 731-IX.

Враховуючи, що Закон № 731-IX набрав чинності 17 липня 2020 року, кінцевим строком, який встановлено відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, є 06 серпня 2020 року, однак, з огляду на те, що позивач з цим позовом про оскарження дій відповідача щодо виплати йому суми разової грошової допомоги за 2020р., яка виплачується щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, в розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком звернувся лише 21.04.2021р., що підтверджується поштовим штемпелем на поштовому конверті, в якому цей позов надійшов до суду, строк є пропущеним.

При цьому, суд наголошує, що впровадження на Україні карантинних заходів не свідчать про наявність підстав для автоматичного поновлення заявникові строку на подання апеляційної скарги, оскільки положення пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України пов`язують можливість поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги саме з наявністю об`єктивних перешкод, зумовлених безпосередньо тими заходами, які вживаються державою для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2. Тобто між дією карантинних обмежень та неспроможністю заявника подати заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами протягом передбаченого законом строку має бути причинний зв`язок.

З огляду на зазначене, посилання позивача на карантинні заходи самі собою не можуть бути безумовною підставою для поновлення йому процесуального строку на подання позовної заяви до суду, тому що він повинен аргументувати те, які карантинні заходи та в який саме спосіб завадили йому звернутися до суду з цим позовом протягом строку, визначеного законом, а суд своєю чергою має надати безпосередню оцінку поважності цих причин.

При цьому, суд зауважує, що у заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 взагалі не зазначено жодних обставин, в тому числі пов`язаних з карантинними заходами, які б перешкоджали позивачеві подати позовну заяву про оскарження дій відповідача щодо виплати позивачеві суми разової грошової допомоги за 2020р., яка виплачується щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, в розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, наведені позивачем обставини не можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску строку звернення до суду.

Водночас, суд також звертає увагу, що позовна заява подана позивачем до суду лише 21.04.2021р., що підтверджується поштовим штемпелем на поштовому конверті, в якому цей позов надійшов до суду, тобто після спливу досить тривалого часу з дня виникнення підстав такого звернення, проте позивачем жодним чином не обґрунтовується, які саме обставини, в тому числі і ті, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, унеможливили збирання письмових матеріалів та готування позовної заяви для звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, що зумовили несвоєчасне звернення до суду, а тому не визнає поважними підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

В силу частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова