Справа № 540/1947/21
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1947/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить:

1. скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Херсонській області від 20.11.2020 р. № 34 як таке, що суперечить нормам, передбаченим ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ та нормам, передбаченим ч.ч.1, 2 ст.8, ч.5 ст.17, ч.2 ст.22, ст.48, ст.58 Конституції України;

2. визнати протиправними дії посадових осіб, які ухвалили рішення;

3. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області:

- здійснити перерахування пенсії за вислугу років пенсіонера ОСОБА_1 та обчислити її в розмірі 90 % від заробітної плати, до якої включити виплати, відображені в довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 р. № 21-388вих-20 в зазначених розмірах та збільшені на розмір коефіцієнта загального підвищення посадового окладу та надбавок до нього доплати у вигляді надбавки за класний чин та середньомісячного розміру грошової допомоги за кожен відпрацьований рік. Нарахування пенсії здійснити з 1 листопада 2020 року без обмеження пенсії верхнім граничним розміром та обмеження десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;

- відшкодувати ОСОБА_1 майнову шкоду, яка завдається з 1 листопада 2020 року, з причин недоотримання частини пенсії внаслідок отримання її за рішенням від 20.11.2020 р. № 34 в меншому розмірі, компенсувати втрати, викликані інфляцією коштів.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 14 вересня 2001 року перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 4 Херсонського сервісного центру ГУ ПФУ в Херсонській області як пенсіонер органів прокуратури та отримує пенсію за вислугу років. За результатами розгляду заяви позивача від 20.11.2020 р. про відновлення виплати пенсії за вислугу років та її перерахування ГУ ПФУ в Херсонській області прийнято рішення від 20.11.2020 р. № 34. На думку позивача, вказаним рішенням обмежено конституційні права на підвищений рівень соціальної захищеності та достатній рівень життя, шляхом зменшення розміру пенсії, яке здійснено неврахуванням усіх складових заробітної плати, з якої вона мала перераховуватись, обчисленні її в розмірі 60 % від заробітку замість 90 %, а також обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для непрацездатних осіб.

Ухвалою від 07.05.2021 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 20.05.2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та копії пенсійної справи позивача.

14.06.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог.

16.06.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що Законом № 3668-VI встановлений механізм його реалізації стосовно двох різних категорій осіб, а саме: 1) тим, яким пенсія призначена після набрання чинності Законом № 3668-VI - пенсія починає виплачуватись з урахуванням максимального розміру; 2) тим, кому пенсія призначена до набрання чинності цим Законом - пенсія виплачується без її обмеження максимальним розміром, встановленим Законом № 3668-VI, однак виплата здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом. Зміни, внесені Законом № 3668-VI, якими обмежено максимальний розмір пенсії, зокрема й позивача, неконституційними не визнані, є чинними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами. Так, розмір пенсії позивача на дату набрання чинності Закону № 3668-VI становив 3349,18 грн. та не перевищував десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (784 грн. х 10 = 7840 грн.). З 01.12.2015 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за вислугу років згідно із постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.09.2016 р. по справі № 766/7419/16-а) та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 р. При заробітній платі 4608,22 грн. розмір пенсії з 01.12.2015 р. складав 4147,40 грн. (4608,22 грн. х 90%). Розмір пенсії не досягав максимального розміру пенсії (1074,00 грн. х 10 = 10740 грн.). На думку відповідача, вимога щодо перерахунку пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 01.04.2021 р. № 21-110вих-21, без обмеження граничного її розміру згідно зі статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ є безпідставною, оскільки зазначена норма з 01.01.2015 р. є нечинною. Крім того, довідка Прокуратури Херсонської області від 21.10.2020 р. за № 21- 388вих20 видана позивачу на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. № 3-209/2018 №7-р(ІІ)2019, ст.ст.81, 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697. Застосування інших надбавок та доплат, крім вказаних в зазначених нормативних актах, при здійсненні перерахунку пенсії законодавством не передбачено.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 14.09.2001 р. та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ.

З 01.12.2015 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за вислугу років згідно із постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.09.2016 р. по справі № 766/7419/16-а та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 р.

З 01.05.2020 р. відповідачем здійснено автоматичне переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до п.13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058, оскільки розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до цього Закону, становив більше ніж той, що ОСОБА_1 отримував за вислугу років.

20.11.2020 р. позивач звернувся до відділу обслуговування громадян (м. Херсон) із заявою про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

На підставі поданих документів відповідачем прийнято рішення від 25.11.2020 р. № 34 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20.11.2020 р. Під час перерахунку пенсії за вислугу років відповідачем враховано заробітну плату в розмірі 61798,80 грн., відсотковий розмір пенсії - 60 % та застосовано обмеження, встановлені статтею 86 Закону № 1697-VII, у зв`язку з чим обраховано максимальний розмір пенсії, що виплачується: з 20.11.2020 р. - 17120 грн., з 01.12.2020 р. - 17690 грн.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не враховано доплату за класний чин та середньомісячний розмір грошової допомоги за кожен відпрацьований рік; визначено відсотковий розмір пенсії 60 % замість 90 % та застосовано обмеження, встановлені статтею 86 Закону № 1697-VII, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 р. визначалися Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ).

Частиною 1 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

За змістом частини дванадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.17 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 3668-VI з 01.10.2011 р. стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 р. ухвалено новий Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів, статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року).

Розділ XII Прикінцеві положення Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей цього Закону, в тому числі стаття 86, набрали чинності з 15 липня 2015 року.

Так, частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 р. - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.

Водночас Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:

- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII до 13.12.2019 р. (дата ухвалення Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 01 січня 2015 року було викладено в новій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, - тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону № 1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15 липня 2015 року).

Тому частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати.

Отже, після тривалої перерви (01 січня 2015 року - 12 грудня 2019 року) в Україні з`явилася/набрала чинності норма закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Суд зауважує, що складові і розмір заробітної плати прокурорів визначені статтею 81 Закону № 1697-VII. Так, за змістом частини 2 статті 81 Закону № 1697-VII (в редакції Закону України від 19.09.2019 р. № 113-IX) заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Відповідно до положень частин 3, 4 статті 81 Закону № 1697-VII посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3.

Пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України було встановлено, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ зі змінами (далі - Закон) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року № 6-р/2020 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Також суд бере до уваги, що частиною 2 статті 86 Закону № 1697-VII, чинною на час існування спірних правовідносин, передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За змістом абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697-VII (із змінами, внесеними згідно із Законами від 24.12.2015 р. № 911-VIII, від 06.12.2016 р. № 1774-VIII) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що з 13.12.2019 р. дати прийняття Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019, особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам і такі пенсії перераховуються з 13.12.2019 р.

Вказаний висновок суду відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні від 14.09.2020 р. у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 р.

Враховуючи викладене, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 р. № 21-388вих-20. Зважаючи на те, що довідка видана ОСОБА_1 щодо розміру заробітної плати станом на 11.09.2020 р., перерахунок пенсії підлягає здійсненню з 01.10.2020 р. (першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).

Суд звертає увагу на те, що право позивача на перерахунок пенсії на підставі зазначеної довідки не заперечується ГУ ПФУ в Херсонській області.

Водночас, відповідач наполягає на необхідності застосування 60 % розміру пенсії та обмеження її максимальним розміром - десятьма розмірами прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З даного приводу суд вважає за необхідне вказати наступне.

Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 14.09.2001 р., коли йому призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ в розмірі 90 % від заробітку.

Чинною частиною 2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Беручи до уваги те, що позивачу пенсія призначена відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ із розрахунку 90 % складових заробітної плати до набрання чинності Законом № 1697-VІІ, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України. Тобто, безпідставним, на переконання суду, є застосування до спірних правовідносин норм Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ, що стосуються призначення пенсії, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Суд також акцентує увагу на тому, що частина 2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ регулює питання саме призначення пенсії, а не її перерахунку. При цьому процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, при здійсненні перерахунку пенсії має використовуватись її відсотковий розмір від розміру заробітної плати, встановлений при її призначенні за Законом України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, а не за Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII, так як новий закон встановлює відсотковий розмір пенсій для їхнього призначення, а не перерахунку.

За таких обставин доводи відповідача про те, що пенсія за вислугу років позивача підлягає перерахунку в розмірі 60 % від заробітної плати, зазначеної в довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 р. № 21-388вих-20, є необґрунтованими.

Як вже зазначалося судом, за змістом абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697-VII (із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015 р., № 1774-VIII від 06.12.2016 р.) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 р. № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Також пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI, який є основним законом, яким було встановлено обмеження максимального розміру пенсії окремих категорій громадян, в тому числі осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про прокуратуру", визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи те, що позивачу пенсія призначена з 2001 року, тобто до набрання чинності Законом № 1697-VII, а також Законами від 08.07.2011 р. № 3668-VI, від 24.12.2015 р. № 911-VIII, від 06.12.2016 р. № 1774-VIII, до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження її максимального розміру.

Суд наголошує, що у рішенні Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 зазначено, що стале забезпечення фінансування судів з метою створення належних умов для їх функціонування потребує також сталого фінансування органів прокуратури, зокрема, належного соціального захисту їх працівників та осіб, які вийшли на пенсію. Потреба у належному соціальному захисті працівників органів прокуратури випливає з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними функцій держави, є гарантією незалежності їх діяльності у ефективному судовому захисті прав громадян.

Таким чином, посилання відповідача на необхідність обмеження пенсії позивача під час її перерахунку максимальним розміром є необґрунтованим.

З урахуванням викладених обставин та норм права, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 25.11.2020 р. № 34.

Разом з тим, позовна вимога про визнання протиправними дій посадових осіб, які ухвалили це рішення не підлягає задоволенню, оскільки скасування вказаного вище рішення охоплює дану позовну вимогу.

Суд вважає безпідставними твердження позивача про протиправне неврахування відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії за вислугу років збільшення розміру заробітної плати на розмір коефіцієнта загального підвищення посадового окладу та надбавок до нього, доплати у вигляді надбавки за класний чин та середньомісячного розміру грошової допомоги за кожен відпрацьований рік, з огляду на наступне.

Як вбачається з довідки Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 р. № 21-388вих-20 розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 11.09.2020 р. за відповідною (прирівняною) посадою прокурор відділу (старший прокурор відділу) становить 61798,80 грн., у тому числі: посадовий оклад - 37836 грн., надбавка за вислугу років (40 %) - 15134,40 грн., матеріальна допомога (для оздоровлення) (1/12) - 4414,20 грн., матеріальна допомога (для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) - 4414,20 грн.

Згідно рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 25.11.2020 р. № 34 про перерахунок пенсії за вислугу років, відповідачем під час розрахунку застосовано середньомісячний заробіток в розмірі 61798,80 грн., що відповідає сумі, вказаній у довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 р. № 21-388вих-20.

Суд звертає увагу на те, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати складові заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. При цьому, розмір складових заробітної плати визначається уповноваженим органом.

Враховуючи наведене, ГУ ПФУ в Херсонській області як територіальний орган Пенсійного фонду України здійснює перерахунок та виплату пенсій особам, яким призначено пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру" виключно на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, в яких особа проходила службу та не наділений повноваженнями щодо визначення складових заробітної плати та їх відсоткового значення, які мають бути включені як складові в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Щодо виплати позивачу недоотриманої різниці перерахованої пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на отримання перерахованої пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати без обмеження її максимального розміру з 01.10.2020 р., а оскільки позивач до теперішнього часу отримував пенсію не у повному розмірі з вини органу Пенсійного фонду України, то її різниця має бути виплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Положеннями п.4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області компенсувати ОСОБА_1 витрати, викликані інфляцією коштів задоволенню не підлягають, адже у суду відсутні підстави вважати, що розмір пенсії буде визначений позивачу з порушенням вимог закону, та суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі ОСОБА_3 проти України, №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі Джорджевич проти Хорватії (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі Ван Остервійк проти Бельгії (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

За вищенаведених висновків суд вважає, що ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 25.11.2020 р. № 34 про перерахунок пенсії за вислугу років; зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.10.2020 р. у розмірі 90 % від заробітної плати на підставі довідки Херсонської обласної прокуратури від 21 жовтня 2020 року № 21-388вих-20, без застосування обмеження її максимального розміру, з урахуванням виплачених сум.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності рішення від 25.11.2020 р. № 34 щодо у перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від заробітної плати та із застосуванням обмеження її максимального розміру.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) від 25.11.2020 р. № 34 про перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з 01.10.2020 р. у розмірі 90% від заробітної плати на підставі довідки Херсонської обласної прокуратури від 21 жовтня 2020 року № 21-388вих-20, без застосування обмеження її максимального розміру, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010201