Справа № 520/5511/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 р. Справа № 520/5511/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Король Д.О.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представників:

позивача - Омельницької Т.В., відповідача - Маслош С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Лозівського відділу поліцію Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в період з 04.03.2021 року по дату ухвалення судового рішення в цій справі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що оспорюваний наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року, яким переміщено полковника міліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, звільнивши з посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку, як і решта позовних вимог, які є похідними.

Ухвалою суду від 08.04.2021 року відкрито спрощене провадження по справі. Призначено судове засідання. Також запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов в установлений строк.

До канцелярії суду представником відповідача надано відзив на позов з додатками (а.с. 59 - 91), в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що наказом Національної поліції України від 23.12.2020 № 1021 затверджено перелік змін у штатах Національної поліції України, у Лозівському відділі поліції скорочено всі посади, в тому числі і посада, яку обіймав позивач. Одночасно тим же наказом введено нові штати та створено новий територіальний орган ГУНП в Харківській області - Лозівський районний відділ поліції, із загальною кількістю посад - 315. 04.01.2021 року позивач був попереджений про наступне звільнення зі служби в поліції та ознайомлений з наказом Національної поліції від 23.12.2020 № 1021 «Про зміни у штатах ГУНП в Харківській області», яким скорочено посаду, яку він обіймав, а саме начальника Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, про що свідчить його власноручний підпис. Також 04.03.2021 позивач був переміщений на підставі наказу Національної поліції України від 23.12.2020 № 1021 «Про організаційно - штатні змінив Головному управлінні Національної поліції в Харківській області» згідно з пунктом 3 (у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду) ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Стосовно тверджень позивача, що його переміщено на нижчу посаду без його згоди при наявності вакантних рівнозначних посад, представник відповідача зазначив, що 04.03.2021 на ім`я начальника ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 надійшло подання у якому зазначені обставини недоцільності призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області та пропозиції щодо подальшого проходження служби позивачем з урахуванням його досвіду роботи та можливостей реалізації своїх якостей та з огляду на ті обставини, що позивачем будь-яких рапортів яро призначення на інші посади надано не було. Отже, на думку відповідача, переміщення позивача на нижчу посаду, ніж він перебував, відбулося на законних підставах.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив (а.с. 93 - 101), в якій підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні позивач та його уповноважений представник зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, з посиланням на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, його представника а також представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, що між ОСОБА_1 та Головним управлінням Національної поліції в Харківській області укладено контракт про проходження служби в поліції від 10.12.2019 року, згідно якого відповідно до п.1 ч.2 та п.2 ч.3 статті 63 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 прийнято на службу до поліції та призначено на посаду начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. Строк дії контракту: до 10.12.2022 року (а.с. 24 - 25).

Наказом Національної поліції України від 23.12.2020 № 1021 "Про організаційно - штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області" затверджено перелік змін у штатах Національної поліції, та штати територіальних (відокремлених) підрозділів Головного управління Національної поліції в Харківській області, зокрема, штат Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та скорочено всі посади (222) Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області (а.с. 10 - 23).

04.01.2021 року ОСОБА_1 під його особистий підпис попереджено про наступне звільнення зі служби в поліції на підставі п.4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у разі непризначення на іншу посаду в поліції (а.с. 64).

Заступником начальника ГУ НП в Харківській області направлено начальнику ГУ НП в Харківській області подання від 04.03.2021 року, яким відповідно до п.3 ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" (на посади нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський - у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду) порушено клопотання про переміщення полковника поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області (а.с. 30).

Наказом Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року згідно п.3 (у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду) ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" переміщено полковника поліції ОСОБА_1 /0083781/ на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, звільнивши з посади начальника Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області. Підстава: подання заступника начальника ГУ НП в Харківській області (а.с. 65).

Не погоджуючись з наказом Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року та правомірністю застосування до нього процедури переміщення на нижчу посаду на підставі Закону України Про Національну поліцію при наявності вакантних рівнозначних посад, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2, 6 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України Про національну поліцію від 2 липня 2015 року №580-VIII.

Згідно ч.1 ст. 59 частини 1 Закону України № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України № 580-VIII, рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною 4 статті 59 Закону України № 580-VIII визначено, що видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Пунктом 8 частини десятої статті 62 Закону № 580-VIII, визначено, що поліцейський може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону № 580-VIII, переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Зміст вказаної норми вказує, що переміщення на нижчу посаду відбувається при неможливості призначення на рівнозначну посаду, що визначається відсутністю вакантних рівнозначних посад.

Закон № 580-VIII не містить визначення поняття рівнозначна посада, натомість таке визначення містить інший спеціальний Закон, а саме Закон України Про державну службу.

Водночас слід врахувати положення частини 1 статті 59 Закону № 580-VIII, згідно з якою служба в поліції є державною службою особливого характеру.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України Про державну службу, рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Щодо розрізнення на законодавчому рівні понять "переміщення на посаді" та "переведення на іншу посаду", які мають різну правову природу та особливості процедурного застосування, то суд зазначає, що спеціальним законодавством, у тому числі Законом № 580-VIII, не визначено та не розмежовано поняття переміщення та переведення на іншу посаду.

Отже, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі, то підлягає застосуванню загальне трудове законодавство.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 р. по справі № 21-8а15.

При цьому, Верховний Суд України у Постанові Пленуму № 9 від 06.11.1992 року із змінами та доповненнями роз`яснив, що норма статті 32 КЗпП трактує поняття переміщення у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Переміщення може здійснюватися тільки за умови, що не змінюється жодна з істотних умов трудового договору працівника.

Якщо переведення на іншу роботу пов`язане зі зміною трудових функцій працівника, місця роботи (місцевості), то переміщення в інший структурний підрозділ передбачає збереження обумовленого трудовим договором місця роботи і трудових функцій.

Верховний суд України зазначив, що з метою охорони інтересів працівників при переміщенні на інше робоче місце законодавство передбачає такі юридичні гарантії: переміщення працівника забороняється, якщо воно протипоказане йому за станом здоров`я (стаття 32 КЗпП України); якщо в результаті переміщення працівника зменшується заробіток з незалежних від нього причин, здійснюється доплата до попереднього середнього заробітку протягом двох місяців з дня переміщення (частина друга статті 114 КЗпП України).

У Постанові Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду трудових спорів із змінами та доповненнями, зазначено, що переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва, (роботи, служби), що не було враховано при видачі наказу про призначення позивач на іншу посаду, яка досі залишається вакантною.

Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці. (пункт 31 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму).

При цьому, частиною 9 статті 65 Закону № 580-VIII визначено, що переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Стаття 32 КЗпП України визначає переведення на іншу роботу, зміну істотних умов праці.

Відповідно до ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з частинами першою та другою статті 51 Закону України Про державну службу посади державної служби з метою встановлення розмірів посадових окладів поділяються на такі групи оплати праці: до групи 1 належать посади керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 2 належать посади перших заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 3 належать посади заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 4 належать посади керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 5 належать посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 6 належать посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів, їх заступників і прирівняні до них посади.

З метою встановлення розмірів посадових окладів державні органи поділяються за юрисдикцією, яка поширюється: 1) на всю територію України; 2) на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя; 3) на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.

Як встановлено судом, 10.12.2019 року ОСОБА_1 прийнято на службу до поліції та призначено на посаду начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року згідно п.3 (у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду) ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" полковника поліції ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та переміщено на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області (а.с. 65).

Так, наказом Національної поліції України від 23.12.2020 № 1021 "Про організаційно - штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області" скорочено всі посади (222) Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

Позивач подавав рапорт на переміщення його на посаду начальника Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області.

Проте, наказом Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року згідно п.3 (у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду) ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" полковника поліції ОСОБА_1 звільнено з займаної посади (начальник Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області) та переміщено на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, тобто на нижчу посаду.

Згідно п.3 ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський; у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Проте, довідкою за підписом начальника УКЗ ГУ НП в Харківській області від 25.03.2021 року підтверджено, що станом на 04.03.2021 року в ГУ НП в Харківській області наявні вакантні посади, які передбачають граничне спеціальне звання "полковник поліції":

- заступник начальника Ізюмського районного управління поліції:

- заступника начальника - начальник сектору кримінальної поліції Чугуївського районного управління поліції;

- начальник Куп`янського районного відділу поліції;

- начальник Лозівського районного відділу поліції (а.с. 27).

Зважаючи, що на момент прийняття спірного наказу Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року була вакантною посада, яка передбачала граничне спеціальне звання "полковник поліції" - начальник Лозівського районного відділу поліції (на момент звільнення позивач перебував в званні "полковник поліції"), твердження представника відповідача щодо неможливості переміщення позивача на рівнозначну посаду, є безпідставними, відтак не приймаються судом до уваги.

В судовому засіданні представник відповідача повідомив, що наказом Національної поліції України від 23.12.2020 № 1021 затверджено перелік змін у штатах Національної поліції України, у Лозівському відділі поліції скорочено всі посади, в тому числі і посада, яку обіймав позивач (начальник Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області). Згідно листа Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України призначення полковника поліції ОСОБА_1 на посаду начальника Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області вважається недоцільним. Рапортів на призначення на інші посади позивач не подавав, у зв`язку з чим позивача звільнено з займаної посади та переміщено на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області згідно наказу ГУ НП в Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року.

Те саме міститься в поданні, на підставі якого прийнято спірний наказ № 172 о/с від 04.03.2021 року.

Суд не приймає до уваги вказані твердження представника відповідача, оскільки законодавчо не визначено, що до компетенції відділів (департаменту) органів Нацполіції відноситься вирішення питання та надання рекомендацій щодо "доцільності / недоцільності" призначення особи на ту чи іншу посаду в органах поліції.

Крім того, в поданні заступника начальника ГУ НП в Харківській області направлено начальнику ГУ НП в Харківській області зазначено, що рапортів на призначення на інші посади позивач не подавав.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач подавав рапорт на переміщення його на посаду начальника Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області. При цьому, пропозицій по переміщенню його на інші рівнозначні посади з ГУ НП в Харківській області позивачу не надходило.

Спірним наказом ГУ НП в Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року установлено посадовий оклад заступника начальника сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області 2 850,00 грн., надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції 50% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавку за стаж служби (а.с. 65).

Також, довідкою заступника начальника УФЗБО ГУ НП в Харківській області про складові грошового забезпечення позивача за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року підтверджено, що перебуваючи на посаді начальника Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, посадовий оклад позивача складав 3 600,00 грн. щомісячно. При цьому, щомісячно позивачу нараховувалось більше 23 000,00 грн. з врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (посадового окладу, надбавок, доплат, премій, індексації).

Натомість, довідкою заступника начальника УФЗБО ГУ НП в Харківській області про складові грошового забезпечення позивача за період з березня 2021 року по травень 2021 року підтверджено, що перебуваючи на посаді заступника начальника сектору поліцейської діяльності посадовий оклад ОСОБА_1 складав у березні 2 922,58 грн., у квітні 3 430,66 грн., у травні 2 850,00 грн. При цьому, щомісячно позивачу нараховувалось близько 17 000,00 грн. з врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (посадового окладу, надбавок, доплат, премій, індексації).

Отже, посадовий оклад позивача на новій посаді став меншим, ніж на попередній посаді, що в свою чергу створює негативні наслідки на права та свободи позивача, обмежує його конституційне право на отримання достойної заробітної плати за виконання своїх обов`язків, враховуючи те, що до служби в поліції застосовуються підвищені вимоги та на поліцейського покладається значний обсяг відповідальності.

Так, з норм ст. 32 КЗпП України вбачається, що переведення працівника на іншу посаду потребує його згоди.

Проте, матеріали справи не містять, а відповідачем в обґрунтування своєї правової позиції по справі не надано до суду доказів попереднього отримання згоди ОСОБА_1 перед його переведенням на іншу посаду. Вказане свідчить про те, що звільнення з посади начальника Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та переведення на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області відбулося без згоди ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, відповідачем не доведено та не надано до суду доказів дотримання ним необхідних юридичних гарантії при призначенні позивача на іншу посаду, та що по факту видачі ГУНП в Харківській області спірного наказу № 172 о/с від 04.03.2021 року істотно змінились умови проходження служби позивача (його посада, зменшення розміру його посадового окладу за новою посадою в порівнянні з попередньою).

За таких підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року та поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Лозівського відділу поліцію Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати і виплатити грошове забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в період з 04.03.2021 року по дату ухвалення судового рішення в цій справі, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки суд вважає протиправним переміщення позивача на іншу посаду, то позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно переміщений.

За приписами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

В матеріалах справи містять довідки заступника начальника УФЗБО ГУ НП в Харківській області про складові грошового забезпечення позивача за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року за посадою: начальник Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, а також за період з березня 2021 року по травень 2021 року за посадою: заступника начальника сектору поліцейської діяльності.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про грошове забезпечення за посадою начальника Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області в той період, коли позивач перебував на посаді заступника начальника сектору поліцейської діяльності, тобто з 05.03.2021 року по 14.06.2021 року.

Враховуючи неможливість встановлення розміру грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу за посадою начальника Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за період з 05.03.2021 року по 14.06.2021 року, що є найбільш "ефективним засобом правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стосовно негайного виконання рішення суду в частині, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Лозівського відділу поліцію Головного управління Національної поліції в Харківській області та в частині виплати грошового забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в межах суми стягнення за один місяць.

За таких підстав, суд дійшов висновку про задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Питання щодо судових витрат вирішується відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, адреса: вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Лозівського відділу поліцію Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за період з 05.03.2021 року по 14.06.2021 року.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Лозівського відділу поліцію Головного управління Національної поліції в Харківській області та в частині виплати грошового забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в межах суми стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2021 року.

Суддя О.В.Шевченко