Справа № 540/1809/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1809/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Шестаковій А.В.,

за участю:

представника позивача - Лодиги М.Т.,

представника відповідача - Малюченка С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що був зареєстрований як фізична особа-підприємець 05 березня 1999 року. У 2004 році були прийняті зміни до законодавства, щодо здійснення державної реєстрації фізичних осіб - підприємців, а саме з 1 липня 2004 року набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV). ОСОБА_1 після набрання чинності Закону №755-IV, державному реєстратору реєстраційної картки не подавалось, свідоцтво про державну реєстрацію не отримувалось, не здійснювалось волевиявлення щодо одержання правового статусу ФОП для підтвердженні набутого у 1999 році статусу суб`єкта підприємницької діяльності після 1 липня 2004 року. ОСОБА_1 у період з 2017-2020 рік не був учасником системи загальнообов`язкового державного соціального страхування з статусом фізичної особи - підприємця, відтак не мав обов`язку сплачувати єдиний внесок і йому не могла бути нарахована недоїмка.

Визначення відповідачем недоїмки ОСОБА_1 із сплати єдиного внеску є протиправним, у зв`язку з чим позивач вважає, що його права мають бути захищені шляхом зобов`язання відповідача відкоригувати облікові показники інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 , виключивши із неї дані про наявність недоїмки із єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо нарахування ОСОБА_1 недоїмки із єдиного внеску за період з січня 2017 року по березень 2021 року протиправними;

- зобов`язати Головне управління ДПС служби у Херсонській області, Автономної республіці Крим та м. Севастополі відкоригувати облікові показники інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 , виключивши із неї дані про наявність недоїмки із єдиного внеску за період з січня 2017 року по березень 2021 року.

Ухвалою від 28.04.2021 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Позивач вимоги суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою від 26.05.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 14.06.2021 року.

08.06.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав. відповідно до інформаційної системи "Податковий блок" позивач з 12.03.1999 року здійснив державну реєстрацію фізичної особи-підприємця №792 та по 21.02.2021 року був зареєстрований фізичною особою - підприємцем та перебував на обліку платником податків та зборів. Отже був зареєстрований платником податків, в т.ч. платником єдиного внеску. Станом на 31.01.2021 року відповідно до інтегрованої картки борг (недоїмка) по єдиному внеску склала 37788,74 гривень. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Згідно ч. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

На підставі викладеного та у зв`язку з тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску відповідачем не приймалася та позивачу не направлялася, а саме по собі нарахування та внесення до інтегрованої картки суми недоїмки по сплаті єдиного соціального внеску, без прийняття вимоги, не порушують прав та інтересів позивача та не зобов`язує його до сплати недоїмки (боргу) зазначеного у вказаній картці відповідач вважає заявлені вимоги є безпідставними.

14.06.2021 року замінено неналежного відповідача на належного Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495).

У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.02.1999 року.

26.02.2021 року ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 заборгованість по єдиному внеску становить 37788,74 грн.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно з п. п. 1 та 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є: роботодавці; фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Таким чином, визначення наявності у особи статусу фізичної-особи підприємця має першочергове значення для вирішення питання щодо наявності обов`язку сплати єдиного внеску.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону N92464-VI облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 1, 4 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Взяття на облік осіб, зазначених у п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, в п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п. п. 2 та 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частиною 5 ст. 8 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених, у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Платники єдиного внеску, зазначені у п. п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у п. п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 05 березня 1999 року.

У 2004 році були прийняті зміни до законодавства, щодо здійснення державної реєстрації фізичних осіб - підприємців, а саме з 1 липня 2004 року набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV).

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону №755-IV державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону №755-IV, визначено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону №755-IV для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем (далі - заявник), повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Згідно з п. 2 р. VIII "Прикінцеві положення" Закону №755-IV державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується.

Таким чином, визначена процедура державної реєстрації з дати набрання чинності Законом № 755-IV передбачала встановлення волевиявлення особи щодо одержання правового статусу ГОП через здійснення повного (при первинному набутті) чи мінімального (при підтвердженні набутого статусу суб`єкта підприємницької діяльності до 1 липня 2004 року) комплексу дій шляхом подання державному реєстратору реєстраційної картки (документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру) та отримання свідоцтва про державну реєстрацію.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 року у справі №260/81/19 зазначено, що статус ГОП є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, і відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права у нових умовах нормативно-правового регулювання після 2004 року виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 1 липня 2004 року ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд.

ОСОБА_1 після набрання чинності Закону №755-IV державному реєстратору реєстраційної картки не подавав, свідоцтво про державну реєстрацію не отримував.

Таким чином, ОСОБА_1 не здійснювалось волевиявлення щодо одержання правового статусу ФОП для підтвердження набутого у 1999 році статусу суб`єкта підприємницької діяльності після 1 липня 2004 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 у справі №260/81/19 дійшла висновку, що відсутність офіційного підтвердження в особи статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом №755-IV, виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, та за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі особи у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування з відповідним статусом.

Таким чином, що ОСОБА_1 , у період з 2017 - 2020 рік не був учасником системи загальнообов`язкового державного соціального страхування з статусом фізичної особи - підприємця, відтак не мав обов`язку сплачувати єдиний внесок.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (частина 5 ст.242 КАС України)

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року справа № 21-1465а15 констатував, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2018 року справа №802/1634/15-а зазначив: "Такий спосіб захисту порушених прав платника податків як внесення змін до його інтегрованої картки є ефективним, повністю відновлює порушені права та інтереси платника податків.

При цьому суд касаційної інстанції враховує, що з 10.06.2016 набув чинності новий Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом, в якому визначено, що у разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС.".

Аналогічне викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року справа №816/2220/17.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску станом за період з січня 2017 року по березень 2021 року.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оцінивши докази наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026) щодо нарахування ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) недоїмки з єдиного внеску за період з січня 2017 року по березень 2021 року протиправними.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономної Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026) внести зміни до інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску за період з січня 2017 року по березень 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24 червня 2021 р.

Суддя С.О. Варняк

кат. 111060000