Справа № 296/3382/19
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3382/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, за участі третьої особи на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МОБ» про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 05 квітня 2019 року в Корольовський районний суд м. Житомира із вказаним позовом, в якому вказав, що проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 1983 року. 14 грудня 2018 року йому стало відомо, що у 2007 році Житомирська міська рада без відома та згоди мешканців будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 і будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 сформувала з метою продажу на конкурентних засадах земельну ділянку за кадастровим номером :08:001:0004, площею 0,2585 га, в подальшому присвоїла цій земельній ділянці адресу АДРЕСА_5 і в порушення законодавства продала її ТОВ «Укрелітбуд» ().

Зокрема, позивач посилається на те, що спірна земельна ділянка є прибудинковою територією зазначених будинків і перебуває в спільному користуванні власників та мешканців будинків. При цьому, відповідачем не приймалося рішень про вилучення цих земель у даних користувачів. Крім іншого, позивач посилається на порушення відповідачем порядку підготовки документів та проведення торгів по продажу даної земельної ділянки.

В зв`язку з викладеним, позивач просить: «Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської міської ради №187 від 13.02.2007 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах» в частині включення до переліку земельної ділянки площею 0,3 га по АДРЕСА_5 . Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської міської ради №327 від 01.08.2007 «Про затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах у м. Житомир та надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині включення до переліку земельної ділянки площею 0,3 га по АДРЕСА_5 . Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської міської ради №394 від 05.10.2007 «Про передачу у власність земельної ділянки по результату земельного аукціону, проведеного 24 вересня 2007 року».

Ухвалою судді від 15 квітня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.85).

Сторони у судове засідання не з`явились.

Представником позивача 12 квітня 2021 року було надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій ОСОБА_2 позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю і просить їх задовольнити (а.с.136).

Представник відповідача та третьої особи неодноразово в судове засідання не з`являлись. Про причини неявки на останнє судове засідання не повідомили.

Судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву і доказів, на підтвердження своїх заперечень. Крім того, відсутні докази поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи.

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести розгляд справи, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Положеннями ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч.2 ст.55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи -позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18 та у постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16.

При цьому, судом враховується, що з`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивача передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 07.12.1978 за №692, рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 07.12.1978 за №681 та №313 від 25.06.1980 у м. Житомирі були виділені земельні ділянки УКБ міськвиконкому для будівництва 9-ти та 6-и поверхових будинків по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 ) площею 4 400,0 кв.м та 2 600,0 кв.м. (а.с.9, 10).

Позивач ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 1983 року, що підтвердилось копією його паспорта (а.с.7).

Рішенням Житомирської міської ради №187 від 13.02.2007 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах» включено до переліку земельну ділянку площею 0,3 га по АДРЕСА_5 (а.с.40, 41).

Рішенням Житомирської міської ради №327 від 01.08.2007 «Про затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах у м. Житомир та надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок» включено зазначену земельну ділянку до переліку (а.с.42, 43).

Рішенням Житомирської міської ради №394 від 05.10.2007 «Про передачу у власність земельної ділянки по результату земельного аукціону, проведеного 24 вересня 2007р» було передано земельну ділянку площею 0,2585 га. за адресою: АДРЕСА_5 (Лот №2) переможцю земельного аукціону (а.с.83).

В обґрунтування наявності порушеного права зазначеними рішеннями відповідача, позивач вказує на те, що він як мешканець будинку АДРЕСА_2 , згідно ст.10 Закону України «Про приватизацію житлового фонду» та рішення Конституційного суду №4-рп/2004 від 02 березня 2004 року, відповідно до яких власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками прибудинкової території, має право на користування прибудинковою територією, яка на його думку, виділялася зазначеним рішенням №692 від 07.12.1978. На думку позивача, оскаржуваними рішеннями були незаконно включені частини прибудинкових земельних ділянок, якими він має право користуватися, без їх попереднього вилучення у мешканців вказаних будинків і в тому числі у нього.

Суд не погоджується із вказаним твердженням позивача виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту наведених рішень, земельні ділянки у АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 ) площею 4 400,0 кв.м та 2 600,0 кв.м. виділялися для будівництва будинків, і не виділялися для їх обслуговування чи в якості прибудинкової території.

Відповідно до п.2.4-2.12, чинного на час виділення земельних ділянок для будівництва будинків, «Положення про порядок встановлення та закріплення меж прибудинкових територій існуючого житлового фонду та надання у спільне користування або у спільну сумісну власність земельних ділянок для спорудження житлових будинків», затвердженого наказом Держкомзему України, Держкоммістобудування України, Держжитлокомунгоспу України та Фонду державного майна України від 5 квітня 1996 року №31/30/53/396, закріпленню прибудинкових територій передувало затвердження відповідними органами місцевого самоврядування проекту поділу території мікрорайону (кварталу), розробка проектів відведення земельних ділянок прибудинкових територій, перенесення і закріплення меж прибудинкової території в натурі (на місцевості), складання акту про перенесення меж в натурі з планом зовнішніх меж ділянки, що в кінцевому рахунку оформлялося державним актом на право постійного користування землею, та реєстрацією в міському управлінні або у районному відділі земельних ресурсів зазначеного державного акту. Зазначений порядок втратив свою чинність 09.01.2006 відповідно до наказу від 13.12.2005 №381/13/3161.

Наказ №381/13/3161 від 13.12.2005 містив доручення Міністерству будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України та Держкомзему затвердити нормативи, які б дозволили наново врегулювати відповідні процедури, однак, станом на сьогоднішній день Кабінетом Міністрів України так і не визначено порядку передачі земельної ділянки співвласникам багатоквартирного будинку, тому така процедура здійснюється за загальними правилами земельного законодавства.

Суду не надано доказів того, що до 09.01.2006 прибудинкова територія за будинком, в якому проживає позивач була закріплена в порядку, встановленому наведеним Положенням або після 09.01.2006 за загальними правилами земельного законодавства.

Крім цього, позивачем не надано доказів того, що оскаржуваними рішеннями була виділена та продана саме та земельна ділянка, яка виділялася на будівництво будинку, в якому він проживає. Не заявлялося ним і клопотань про витребування таких доказів, призначення експертиз, тощо.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що оскаржуваними рішеннями не порушено прав позивача.

Отже, відповідно до наведеної практики Верховного суду, за відсутності реального порушення прав, свобод чи інтересів позивача спірними рішеннями відповідача, відсутніми є й підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.55 Конституції України, Рішенням від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 Конституційного суду України, постановою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18, постановою Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, ст.2, 5, 6, 72-77, 241, 246, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень Житомирської міської ради №187 від 13 лютого 2007 року, №327 від 01 серпня 2007 року, №394 від 05 жовтня 2007 року - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Cуддя О. П. Сингаївський

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідач - Житомирська міська рада, адреса: 10014, м. Житомир, майдан імені С.П.Корольова, 4/2, ;

третя особа на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "МОБ", адреса: 10003, м.Житомир, вул. Промислова, 5, .