Справа № 280/8520/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2021 року м. Дніпросправа № 280/8520/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Солодкова К.А.

за участі представника позивача Загорського Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Берті» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 р. (суддя Конишева О.В., повне судове рішення складено 12.02.2021 р.) в справі № 280/8520/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Берті» до Дніпровській митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Берті» (далі ПрАТ «Берті») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровській митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00559.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважає необґрунтованою позицію суду першої інстанції про недоречність посилання позивача на розмір митної вартості товару для визначення розміру фінансової гарантії, оскільки за ч. 1 ст. 308 Митного кодексу України розмір фінансової гарантії визначається митним органом, виходячи з суми митних платежів, які, у свою чергу, визначаються, виходячи з митної вартості. Фактично розмір фінансової гарантії дорівнює сумі митних платежів.

Судом першої інстанції не враховано, що картка відмови не містить підстав у розумінні ч. 2 ст. 308 Митного кодексу для її винесення, митницею не зазначено, неподання яких саме відомостей декларантом було передумовою для прийняття картки відмови, а тому в порушення ч. 1 ст. 256 Митного кодексу України картка є невмотивованою. Наявність у митниці інформації про більші величини вартості товару за відсутності зауважень до розрахунку сум фінансової гарантії не є підставою для відмови у митному оформленні на підставі тимчасової митної декларації.

В порушення абз. 10 п. 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 450, статті 8 ГАТТ відповідачем в оскаржуваній картці відмови не наведено роз`яснень, в чому полягає невірність розрахунку суми фінансової гарантії, які відомості не надано декларантом, зауваження до поданих документів, не зазначено відомості про походження митної вартості в розмірі 4,51 дол/кг. При цьому митницею рішення про коригування митної вартості не виносилось, розмір фінансової гарантії для випуску товару у вільний обіг визначено довільно.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність порушеного права позивача, адже збільшенням розміру фінансової гарантії на 255 487,82 грн., які позивач вимушений доплатити внаслідок прийняття картки відмови, очевидно порушено права позивача.

Факт того, що в подальшому суму сплаченої фінансової гарантії було зараховано у рахунок сплати митних платежів, не може позбавляти позивача права на судовий захист шляхом встановлення протиправності картки відмови, оскільки з моменту сплати фінансової гарантії на основі такої картки до моменту зарахування коштів у рахунок митних платежів з обігових коштів підприємства протиправно вилучено додаткові 255 487,82 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.11.2020 ПрАТ «БЕРТІ» (декларант - ОСОБА_1 ) подано до митного оформлення МД № UA110230/2020/024329 на товар «Тканини технічні, пофарбовані, полотняного переплетіння. Виготовлені з синтетично комплексних нетекстурованих ниток з 100% поліефіру. Тип ЕЕ. Використовується для виробництва конвеєрних стрічок та плоских привідних пасів загального призначення. ЕЕ 185-79 - 9721,74кв.м. у 12 рулонах, завширшки 790мм+/- 10мм, довжина 1000м+100/-0м. НОМЕР_1 - 14135,22кв.м.. у 14 рулонах, завширшки 990мм+/-10мм, довжина 1000м+100/-0м. ЕЕ185-119 - 14519,19кв.м. у 12 рулонах, завширшки 1190мм+/- 10мм., довжина 1000м+100/-0м.ЕЕ185-130 - 6611,80кв.м. у 5 рулонах, завширшки 1300мм+/- 10мм., довжина 1000м+100/-0м. Поверхнева щільність 610 г/кв.м+/- 20 Рулони з тканиною намотані на бабіни та обгорнуті картоном та поліпропиленовою плівкою. Виробник: HELI INDUSTRY GROUP CO., LTD Країна виробництва: Китай (CN)».

Згідно з відомостями гр. 33 товар задекларовано за кодом УКТЗЕД , ставка мита 5%.

04.11.2020 на адресу підприємства направлено електронне повідомлення, в якому зазначено, що відповідно ст. ст. 69, 337, 338, 356 Митного кодексу України виникла необхідність застосування додаткової форми митного контролю: «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД». Відповідно до ст. 249 Митного кодексу України необхідно забезпечити присутність декларанта з метою проведення митного огляду товарів.

Митний огляд товарів проведено 05.11.2020 по митній декларації №UA110230/2020/024329, за результатами якого складено акт про проведення огляду, відібрано проби для проведення досліджень, про що складено акт про взяття проб і зразків товарів № 56 від 05.11.2020. Запит про проведення досліджень від 05.11.2020 N 7.5-28-13/56 разом із супровідними документами та відібрані проби (зразки) товарів 06.11.2020 відправлено для про проведення досліджень до Дніпропетровського відділу з питань експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби.

ПрАТ «БЕРТІ» 05.11.2020 подано до митного оформлення тимчасову митну декларацію № UА110230/2020/024461, до якої додано документи, необхідні для визначення митної вартості товару та суми фінансової гарантії за ціною договору (контракту) відповідно до статті 58 Митного кодексу України, а саме: контракт № НL-ВЕРТІ-20160702 від 02.07.2016 з додатками, специфікацію № 28Р від 24.08.2020; інвойс; платіжні доручення про оплату вартості товару; декларацію країни відправлення; пакувальний лист; коносамент; навантажувальний документ; сертифікат про походження товару; декларація про походження товару; страховий поліс; сертифікати якості.

Згідно з тимчасовою митною декларацією № 110230/2020/024461 на підставі зазначених вище документів позивачем визначено митну вартість товару у розмірі 93 125,06 доларів США.

У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості товарів («Тканини технічні, пофарбовані» складає 4,51 дол/кг.), митне оформлення яких вже здійснено.

05.11.2020 у прийнятті митної декларації типу IM 40 ТН № UA110230/2020/024461 від 05.11.2020 відмовлено, складено картку відмови № UA110230/2020/00559 від 05.11.2020.

Випуск товарів здійснено зазначеною датою за МД типу IM 40 ТН № UA110230/2020/024473 із розрахунком сум фінансової гарантії відповідно до статті 308 Кодексу.

В картці відмови зазначено про відмову у митному оформленні з тих причин, що відповідно до ст. 308 Митного кодексу України невірно розраховано сума фінансової гарантії. У митниці наявна інформація про найбільшу величину вартості товару, час імпорту яких в Україну збігається з часом імпорту задекларованих товарів або є максимально наближеним до нього. У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено (по товару: «Тканини технічні, пофарбовані» складає 4,51 дол/кг.). Від декларанта не надійшло відповідної заяви про проведення дій, передбачених п. п. 33-36 постанови Кабінету Міністрів України №450 від 21.05.2012 р.

Оскільки позивачем не дотримано законодавчо встановлені умови для подання тимчасової митної декларації, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність складання відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00559 від 05.11.2020. При цьому позивачем не надано заперечень щодо неправильного розрахунку суми фінансової гарантії, а аргументи позивача стосуються митної вартості товару, які б були доречними при зверненні позивача до суду з вимогою про визнання протиправним рішення митниці про коригування митної вартості.

Також суд першої інстанції вважав, що в цьому випадку відсутнє порушене право позивача, яке може бути відновлено шляхом визнання протиправною та скасування картки відмови, враховуючи, що спору щодо митної вартості між сторонами по даному товару не існує, а товар випущено у вільний обіг без будь-яких додаткових зобов`язань для позивача.

Суд першої інстанції зазначив, що оскаржена картка відмови після подання позивачем митної декларації з вірно зазначеним розрахунком фінансових гарантій, фактично вичерпала свою дію, оскільки в подальшому вже не зобов`язує позивача до вчинення будь-яких дій та не створює для нього жодних правових наслідків.

Відповідно, дійшов висновку, що позов пред`явлений до суб`єкта владних повноважень за відсутності порушеного права, а отже не підлягає задоволенню.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 04.11.2020 р. ПрАТ «Берті» подана до митного оформлення митна декларація № UA110230/2020/024329 на товар «Тканини технічні, пофарбовані, полотняного переплетіння. Виготовлені з синтетично комплексних нетекстурованих ниток з 100% поліефіру. Тип ЕЕ. Використовується для виробництва конвеєрних стрічок та плоских привідних пасів загального призначення. ЕЕ 185-79 - 9721,74кв.м. у 12 рулонах, завширшки 790мм+/- 10мм, довжина 1000м+100/-0м. НОМЕР_1 - 14135,22кв.м.. у 14 рулонах, завширшки 990мм+/-10мм, довжина 1000м+100/-0м. ЕЕ185-119 - 14519,19кв.м. у 12 рулонах, завширшки 1190мм+/- 10мм., довжина 1000м+100/-0м.ЕЕ185-130 - 6611,80кв.м. у 5 рулонах, завширшки 1300мм+/- 10мм., довжина 1000м+100/-0м. Поверхнева щільність 610 г/кв.м+/- 20 Рулони з тканиною намотані на бабіни та обгорнуті картоном та поліпропиленовою плівкою. Виробник: HELI INDUSTRY GROUP CO., LTD Країна виробництва: Китай (CN)».

За відомостями графи 33 митної декларації товар задекларовано за кодом УКТЗЕД , ставка мита 5%.

Системою АСАУР сформовано форми контролю, у зв`язку з чим на адресу декларанта направлено електронне повідомлення про необхідність застосування додаткової форми контролю взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації згідно з УКТЗЕД.

Митний огляд товару проведено 05.11.2020 р., про що складено відповідний акт та відібрано проби товару.

Декларантом 05.11.2020 р. подано митниці тимчасову митну декларацію № UA110230/2020/024461, у оформленні якої відмовлено, про що видана картка відмови №UA110230/2020/00559 від 05.11.2020 р., через те, що у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено, по товару тканини технічні, пофарбовані 4,51 дол/кг.

Випуск товарів здійснено за митною декларацією форми ІМ40ТН № UA112080/2018/024473 від 03.07.2018 р. із розрахунком суми фінансової гарантії відповідно до ст. 308 Митного кодексу України.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 257 Митного кодексу України врегульоване процедура декларування, відповідно до частини першої якої декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 Митного кодексу умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з частиною сьомою цієї статті перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 260 Митного кодексу України визначаються підстави та порядок подання тимчасових та періодичних митних декларацій.

Так, за частиною першою цієї статті якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Згідно з частинами другою та третьою статті 260 Митного кодексу оформлення митним органом тимчасової митної декларації є випуском товарів у заявлений митний режим. Якщо під час митного оформлення товарів митним органом бралися проби (зразки) цих товарів для проведення їх дослідження (аналізу, експертизи), випуск таких товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз), якщо вони не підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, може бути здійснений митним органом за тимчасовою митною декларацією у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття митним органом тимчасової митної декларації для оформлення. Якщо декларант не володіє точними відомостями, необхідними для визначення ставок митних платежів, для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.

Частинами восьмою десятою статті 260 Митного кодексу України передбачено, що митний орган не має права відмовити в прийнятті тимчасової або періодичної митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова митного органу в прийнятті тимчасової або періодичної митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Оформлення митним органом тимчасової або періодичної митної декларації передбачає необхідність виконання вимог цього Кодексу, передбачених для поміщення товарів в обраний митний режим та сплати митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу.

Вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними, визначаються Положенням про митні декларації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 450 (далі Положення № 450).

Пунктом 29 Положення № 450 встановлено, що декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема коли:

точні відомості про код товару згідно з УКТЗЕД або характеристики, які впливають на оподаткування товару, зокрема особливими видами мита, можуть бути встановлені після проведення їх дослідження;

у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару згідно з УКТЗЕД виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, розв`язання яких вимагає додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо;

відомості про кількісні характеристики товарів можуть бути встановлені після навантаження товарів на транспортний засіб або вивантаження товару з транспортного засобу;

ціна товарів визначається за формулою.

Якщо в рамках процедур митного контролю та оформлення товарів, ввезених на митну територію України, за поданою митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа посадовою особою митного органу відбиралися проби (зразки) товарів, за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи декларування таких товарів може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації. Випуск таких товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) здійснюється митним органом за таких умов:

товари не підпадають під дію встановлених законодавством заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України відповідно до частини двадцять першої статті 356 Митного кодексу України;

усі митні платежі, що можуть підлягати сплаті під час поміщення товарів у митний режим, сплачені за найбільшими ставками з тих, під які може підпадати товар, відповідно до частини третьої статті 260 Митного кодексу України, без урахування податкових пільг у разі, коли результати досліджень можуть вплинути на застосування таких пільг;

якщо митним органом не визнано заявленої митної вартості товарів згідно із частиною третьою статті 54 Митного кодексу України, митному органу надається відповідно до розділу X Митного кодексу України забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою виходячи з найбільшої величини вартості таких товарів, час імпорту яких в Україну збігається з часом імпорту задекларованих товарів або є максимально наближеним до нього, що визначається митним органом на підставі наявних відомостей відповідно до статті 308 Митного кодексу України.

У разі прийняття митним органом рішення про відмову у митному оформленні у зв`язку з неправильним розрахунком суми фінансової гарантії інформація про найбільшу величину вартості таких товарів, час імпорту яких в Україну збігається з часом імпорту задекларованих товарів або є максимально наближеним до нього, для розрахунку такої суми зазначається митним органом у рішенні про відмову у митному оформленні згідно із статтею 256 Митного кодексу України.

Тимчасова митна декларація підтверджує взяття декларантом або уповноваженою ним особою зобов`язання подати митному органу додаткову декларацію у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що випуск товарів за тимчасовою митною декларацією здійснюється за умови надання митному органу відповідно до розділу X Кодексу забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою виходячи з найбільшої величини вартості таких товарів, а тимчасова митна декларація підтверджує взяття декларантом або уповноваженою ним особою зобов`язання подати митному органу додаткову декларацію у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

За змістом частини першої статті 261 Митного кодексу України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Судом першої інстанції зазначено, що декларант має право подати тимчасову митну декларацію на товар за наявності таких умов: 1) відсутність у декларанта точних відомостей про характеристики товару, які необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема, коли у процесі контролю правильності заявленої декларантом або уповноваженою ним особою ціни товару виникають суперечності, розв`язання яких вимагає додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо; 2) тимчасова митна декларація містить дані, достатні для поміщення товару у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації; 3) для нарахування сум митних платежів у тимчасовій митній декларації зазначається найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.

Якщо ж не виконано всі умови, встановлені Митним кодексом України, митний орган має право відмовити в прийнятті тимчасової митної декларації із письмовим повідомленням декларанта про причини такої відмови.

У разі невиконання визначених умов, випуск товарів за тимчасовою митною декларацією до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) не здійснюється.

Враховуючи, що декларантом у тимчасовій митній декларації від 05.11.2020 р. № UA110230/2020/024461 зазначено рівень митної вартості, який є нижчим від рівня митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено, (за товаром «тканини технічні, пофарбовані» 4,51 дол/кг), суд погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідачем обґрунтовано відмовлено у митному оформленні тимчасової митної декларації карткою відмови №UA110230/2020/00559 від 05.11.2020 р.

Доводи апелянта про необґрунтованість зазначення судом першої інстанції про не спростування позивачем неправильного розрахунку суми фінансової гарантії суд визнає необґрунтованими.

Фінансові гарантії є одним з способів забезпечення сплати митних платежів у розумінні статті 306 Митного кодексу України.

Статтею 308 Митного кодексу України встановлені правила визначення розміру фінансової гарантії, відповідно до якої розмір фінансової гарантії визначається митним органом виходячи з суми митних платежів, що підлягає сплаті при випуску товарів для вільного обігу на митній території України або при вивезенні товарів за межі цієї території у митному режимі експорту (частина перша).

Якщо при визначенні розміру фінансової гарантії неможливо точно визначити суму митних платежів, що підлягає сплаті, внаслідок ненадання митному органу точних відомостей про характер, найменування, кількість, країну походження, митну вартість та код таких товарів згідно з УКТ ЗЕД, розмір фінансової гарантії визначається виходячи з найбільшої величини ставок податків, вартості та/або кількості товарів, що можуть бути визначені на підставі наявних відомостей (частина друга).

В цьому випадку відповідачем прийнято рішення про відмову у митному оформленні тимчасової митної декларації через не дотримання законодавчо встановлених умови для подання тимчасової митної декларації, а позивачем не оспорювалось встановлення митним органом розміру фінансових гарантій, що, до речи, є виключною компетенцією митного органу, тому зазначені доводи апелянта є безпідставними.

Стосовно не врахування судом першої інстанції необґрунтованості картки відмови, відсутності в картці відмови чітко визначеного переліку документів, які не надано декларантом, не зазначення точної інформації про більші величини вартості товару, в чому полягає невірність розрахунку суми фінансової гарантії, відсутність відомостей походження митної вартості в розмірі 4,51 дол/кг, суд зазначає, що митним органом в картці відмови чітко зазначено підставу відмови у митному оформленні та рівень митної вартості, інформація про який наявна, з метою оцінки правильності визначеного декларантом рівня митної вартості.

Всі інші обставини, на які вказує апелянт, мають зазначатися у рішенні про коригування митної вартості, а не в картці відмови у митному оформленні.

Доводи апелянта про невірний висновок суду першої інстанції про відсутність порушеного права позивача, адже збільшенням розміру фінансової гарантії на 255 487,82 грн., які позивач вимушений доплатити внаслідок прийняття картки відмови, очевидно порушено права позивача, суд також визнає необґрунтованими.

В спірному випадку внаслідок прийняття оскарженого рішення позивачем подано митному органу митну декларацію типу IM 40 ТН № UA110230/2020/024473, за якою здійснено випуск товару у вільний обіг, при цьому збільшено суму фінансових гарантій на 255 487,82 грн.

В подальшому суму сплаченої фінансової гарантії зараховано у рахунок сплати митних платежів.

Таким чином, є вірним висновок суду першої інстанції, що картка відмови, що є предметом цього позову, вичерпала свою дію.

Визнання протиправною та скасування картки відмови не потягне за собою будь-яких правових наслідків, адже збільшення суми фінансових гарантій не оскаржене позивачем, збільшену суму фінансових гарантій зараховано до складу суми митних платежів, які сплачені внаслідок митного оформлення товару.

Тобто, така сума фінансових гарантій у будь-якому випадку не може бути повернута позивачу.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності порушеного права позивача, яке може бути відновлено шляхом визнання протиправною та скасування картки відмови, відсутність спору щодо митної вартості, випуск товару у вільний обіг без будь-яких додаткових зобов`язань для позивача, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність в межах спірних правовідносин порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Берті» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 р. в справі № 280/8520/20 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 р. в справі № 280/8520/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Берті» до Дніпровській митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 24.06.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.06.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко