Справа № 360/244/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року справа №360/244/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В.,

за участь секретаря судового засідання Харечко О.П.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Татунця В.В.,

представників відповідача Олійника М.А., Кім В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року по справі №360/244/21 (суддя 1-ї інстанції Смішлива Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області № 351 (по особовому складу) від 23 листопада 2020 року про звільнення із служби цивільного захисту ОСОБА_1 ;

- поновити позивача на посаді головного фахівця відділу технічного забезпечення та експлуатації споруд управління ресурсного забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області;

- стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь позивача середній заробіток (грошове забезпечення) за вимушений прогул.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірним наказом відповідача її звільнено із служби цивільного захисту за пунктами 154, 176 підпунктом 1 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 (у зв`язку із закінченням строку контракту), а також виключено з кадрів ДСНС України, зі списків особового складу Головного управління, знято з усіх видів забезпечення з 23 листопада 2020 року.

З посиланням на норми Кодексу цивільного захисту України та Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу позивач вважає наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав та зазначив, що відповідно до вимог п.4 Контракту про проходження служби цивільного захисту (додаток 1 до Положення № 593) Головне управління повідомило 09.09.2020 позивача, що 09.11.2020 закінчується строк дії зазначеного контракту, а 11.09.2020 позивач подала на ім`я начальника Головного управління рапорт про звільнення зі служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням строку контракту та про відмову від проходження лікарсько-експертної комісії.

Вважає, що наказ № 351 від 23 листопада 2020 року в повній мірі відповідає вимогам п. 79 Положення № 593, правові підстави для визнання його протиправним відсутні.

Відповідач звільнив позивача зі служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням строку контракту в останній день щорічної відпустки з 23 листопада 2020 року про що позивача повідомлено належним чином відповідно до вимог чинного законодавства. Розрахунок з позивачем проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням представник позивача в її інтересах звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

В порушення приписів п.175 Положення №593 відповідачем не проводилася індивідуальна бесіда.

Позивач була відсутня на атестаційній комісії з поважних причин (перебувала на лікарняному), що виключало можливість проведення атестування Кисіль атестаційною комісією 26.10.2020 року та прийняття відповідних рішень за відсутності позивача.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримала доводи апеляційної скарги, просили скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

Представника відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 проходила службу цивільного захисту в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області з 10 листопада 2017 року на підставі контракту № 329/17, укладеного між нею та Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області в особі начальника Савельєва І.В. (далі - Контракт) (арк. спр. 13-14, 45-46).

Відповідно до пункту 3 Контракту, контракт укладено на 3 (три) роки.

Пунктом 4 Контракту встановлено, що не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії цього Контракту сторони зобов`язуються повідомити одна одну про намір укласти Контракт на новий строк.

Згідно з повідомленням від 09 вересня 2021 року позивачу доведено до відома про закінчення строку Контракту 09 листопада 2020 року (арк. спр. 47).

Рапортом від 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 просила звільнити її зі служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням строку контракту, від проходження лікарсько-експертної комісії відмовилась (арк. спр. 48).

Крім того, 11 вересня 2020 року позивач подала рапорт про надання відпустки з 28 вересня 2020 року строком на 23 дні (арк. спр. 15).

Згідно з витягом із наказу (по особовому складу з адміністративно - кадрових питань) № 126 від 14 вересня 2020 року «Про перебування на лікуванні та надання відпусток» позивачу надано частину щорічної основної відпустки за 2020 рік з 28 вересня 2020 року по 23 жовтня 2020 року (арк. спр. 49).

Відповідно до атестаційного листа за період з червня 2019 року по вересень 2020 року від 15 вересня 2020 року позивач відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту за власним бажанням (арк. спр. 91-92).

Від ознайомлення та підписання вказаного атестаційного листа позивач відмовилась, що підтверджено актом про відмову з ознайомленням із змістом атестаційного листа та подальшим його підписом від 15 вересня 2020 року, складеним посадовими особами ГУ ДСНС у Луганській області (арк. спр. 50, 93).

В подальшому, 20 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 направила на адресу ГУ ДСНС у Луганській області рапорт, яким просила вважати її рапорт про звільнення у зв`язку з закінченням строку дії контракту недійсним (арк. спр. 16).

Відповідно до службової записки начальника відділу планування, аналітичного та документального забезпечення Головного управління Олени Дейкун зазначений рапорт надійшов до управління 22 жовтня 2020 року (арк. спр. 53, 54).

Рапортом від 23 жовтня 2020 року позивач звернулась до відповідача щодо звільнення її від виконання службових обов`язків з 24 жовтня 2020 року у зв`язку з хворобою (арк. спр. 17, 57).

Листом № 5701-5066/57130 від 23 жовтня 2020 року відповідач повідомив позивача про розгляд рапорту від 20 жовтня 2020 року, позивачу запропоновано з`явитись на засідання атестаційної комісії 26 жовтня 2020 року о 13:30 год, а також надати до управління по роботі з кадрами не пізніше 26 жовтня 2020 року рапорт про продовження строку служби цивільного захисту за новим контрактом, 2 примірники контракту та довідку лікарсько-експертної комісії про придатність до проходження служби за новим контрактом (арк. спр. 23, 55).

Відповідно до рапорту від 23 жовтня 2020 року заступника начальника відділу технічного забезпечення та експлуатації споруд управління ресурсного забезпечення ГУ ДСНС України у Луганській області капітана служби цивільного захисту Войтенка О. перевірено місце лікування та проживання позивача, місце знаходження ОСОБА_1 не встановлено, копію листа передано донці, а також фото листа надіслано позивачу соціальними мережами (арк. спр. 56).

Факт отримання 23 жовтня 2020 року фотокопії листа № 5701-5066/57130 від 23 жовтня 2020 року позивачем у судовому засіданні підтверджено.

Згідно з витягом із наказу (по особовому складу з адміністративно - кадрових питань) № 150 від 26 жовтня 2020 року «Про перебування на лікуванні, надання відпусток та надання дня відпочинку» позивача звільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю з 24 жовтня 2020 року (арк. спр. 58).

Відповідно до протоколу № 28 засідання атестаційної комісії ГУ ДСНС України у Луганській області від 26 жовтня 2020 року позивач на засідання атестаційної комісії не з`явилась, підлягає звільненню зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту за власним бажанням (арк. спр. 59-60).

Актом від 09 листопада 2020 року встановлено, що позивача неможливо ознайомити зі змістом аркуша бесіди у зв`язку з відсутністю останньої (арк. спр. 61).

Рапортом від 21 листопада 2020 року позивач повідомила відповідача про перебуванні на лікуванні та просила продовжити строк відпустки на кількість днів хвороби (арк. спр. 18, 62).

Згідно з листками непрацездатності серії АДЕ № 045285, серії АДР № 007813, АДР № 013322 позивач в період з 21 жовтня 2020 року по 04 листопада 2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні, у періоди з 05 листопада 2020 року по 10 листопада 2020 року, з 11 листопада 2020 року по 20 листопада 2020 року перебувала на амбулаторному лікуванні (арк. спр. 19, 20, 21).

Згідно з витягом із наказу (по особовому складу з адміністративно - кадрових питань) № 165 від 23 листопада 2020 року «Про перебування на лікуванні та надання відпусток» позивачу продовжено частину щорічної основної відпустки за 2020 рік на кількість днів, невикористаних через хворобу, а саме з 21 листопада по 23 листопада 2020 року (арк. спр. 63).

Наказом № 351 від 23 листопада 2020 року (по особовому складу) «Про звільнення із служби цивільного захисту ОСОБА_1 » відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593, звільнено із служби цивільного захисту за пунктами 154, 176 підпунктом 1 (у зв`язку із закінченням строку контракту) старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_3 , головного фахівця відділу технічного забезпечення та експлуатації споруд управління ресурсного забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - Головне управління). Виключити з кадрів ДСНС України, зі списків особового складу Головного управління, зняти з усіх видів забезпечення з 23 листопада 2020 року» (арк. спр. 12, 65).

Актом від 23 листопада 2020 року встановлено, що позивача неможливо ознайомити із наказом про звільнення та вручити трудову книжки через її відсутність на службі (арк. спр. 64).

Цього ж дня на адресу позивача направлено повідомлення від 23 листопада 2020 року № 5703-5491/57135 про необхідність прибути до управління по роботі з кадрами ГУ ДСНС у Луганській області для ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки (арк. спр. 66, 67).

Рапортом від 24 листопада 2020 року позивач повідомила відповідача, що перебувала на лікарняному по догляду за дитиною з 21 листопада 2020 року (арк. спр. 69).

До рапорту позивачем додано листок непрацездатності, відповідно до якого ОСОБА_1 здійснювала догляд за дитиною з 21 листопада по 25 листопада 2020 року (арк. спр. 22).

Зазначений рапорт надійшов до ГУ ДСНС у Луганській області 25 листопада 2020 року, що підтверджено службовою запискою начальника відділу планування, аналітичного та документального забезпечення Головного управління (арк. спр. 68).

Листом № 5703-5571/57135 від 27 листопада 2020 року відповідач повідомив позивача, що у зв`язку із перебуванням позивача під час основної відпустки на лікування строк відпустки продовжено на тири дня з 21 по 23 листопада 2020 року. Також зазначено, що у зв`язку із закінченням строку дії контракту 09 листопада 2020 року позивача звільнено із служби з 23 листопада 2020 року за пунктом 176 підпункт 1 Положення. Крім того, у листі зазначено, що пунктом 160 Положення передбачено можливість продовження відпустки лише у випадку хвороби працівника під час відпустки, а тому рапорт про перебування на лікарняному по догляду за дитиною під час відпустки залишено без розгляду (арк. спр. 70, 71).

На звернення позивача від 01 грудня 2020 року про направлення на її адресу поштою копії наказу про звільнення та трудової книжки (арк. спр. 72) листом від 09 грудня 2020 року № 5703-5732/57135 відповідач надіслав трудову книжку та витяг з наказу про звільнення (арк. спр. 73, 74).

Відповідно до довідки від 04 грудня 2021 року за вих. №5702-510/57130 позивач у період з 01 січня 2020 року по 23 листопада 2020 року перебувала на лікарняних, зокрема, з 24 жовтня 2020 року по 20 листопада 2020 року (накази № 150 від 26 жовтня 2020 року та № 165 від 23 листопада 2020 року) (арк. спр. 111).

Згідно з довідкою № 8/02-21/240 від 27 січня 2021 року грошове забезпечення позивача за вересень 2020 року становило 15075,24 грн, за жовтень 2020 року - 15075,24 грн (арк. спр. 75).

Позивач відповідно до посадової інструкції від 14 квітня 2015 року та від жовтня 2019 року ознайомлена з посадовими обов`язками (арк. спр. 119-121, 122-126).

Від ознайомлення з посадовою інструкцією головного фахівця відділу технічного забезпечення та експлуатації споруд управління ресурсного забезпечення ГУ ДСНС у Луганській області від 11 вересня 2020 року (арк. спр. 84-90) позивач відмовилась, що підтверджено відповідним актом (арк. спр. 83).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не доведено ґрунтовності своїх вимог про протиправність її звільнення.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом цивільного захисту України, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593, та Порядком проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 вересня 2014 року № 929.

Відповідно до частини першої статті 102 Кодексу цивільного захисту України на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 103 Кодексу цивільного захисту України щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 103 Кодексу цивільного захисту України контракт щодо проходження служби цивільного захисту укладається на строк від трьох до десяти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами середнього, старшого і вищого начальницького складу.

Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (частини четверта статті 103 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 104 Кодексу цивільного захисту України особам, які проходять службу цивільного захисту, присвоюються такі спеціальні звання: середній начальницький склад - молодший лейтенант служби цивільного захисту, лейтенант служби цивільного захисту, старший лейтенант служби цивільного захисту, капітан служби цивільного захисту.

На підставі пункту 1 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до пункту 56 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 (далі - Положення № 593), днем припинення строку дії контракту вважається день закінчення строку дії контракту.

За приписами пункту 45 Положення № 593 контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Контракт укладається, зокрема, про проходження служби цивільного захисту - на строк від трьох до десяти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами середнього, старшого і вищого начальницького складу (пункт 47 Положення № 593).

Контракт може бути продовжено після закінчення строку дії попереднього контракту на строк, визначений у пункті 47 цього Положення (пункт 48 Положення № 593).

Згідно з пунктом 55 Положення № 593 новий контракт про проходження служби укладається між посадовою особою, якій надано право на підписання контракту, та особою рядового і начальницького складу не пізніше, ніж за два тижні до закінчення строку дії чинного контракту.

Про укладення нового контракту оголошується у наказі по особовому складу не пізніше наступного дня після закінчення строку дії попереднього контракту, після чого він набирає чинності.

Пунктом 4 Контракту про проходження служби цивільного захисту (додаток 1 до Положення № 593) передбачено, що не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії цього Контракту сторони зобов`язуються повідомити одна одну про намір укласти Контракт на новий строк.

Особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту в тому числі у разі закінчення строку контракту під час перебування особи рядового чи начальницького складу в щорічній основній відпустці або на лікуванні - до завершення щорічної основної відпустки або лікування, але не більше ніж шість місяців (крім випадків перебування осіб рядового і начальницького складу, які перебувають на лікуванні у зв`язку з одержанням ними травм, професійних захворювань та інших ушкоджень під час виконання службових обов`язків), за рішенням Голови ДСНС (пункт 79 Положення № 593).

Особи рядового і начальницького складу звільняються з посад та зараховуються у розпорядження відповідних керівників (начальників) наказами по особовому складу керівників (начальників), які мають право призначати на такі посади (пункт 80 Положення № 593).

З метою визначення рівня професійної підготовки, ділових та моральних якостей, відповідності займаним посадам проводиться атестування осіб рядового і начальницького складу (пункт 122 Положення № 593).

Контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту, зокрема, у зв`язку із закінченням строку контракту, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні (пункт 176 Положення № 593).

Згідно вимог пункту 175 Положення № 593 перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту (крім осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, призначення (звільнення) яких здійснюється Кабінетом Міністрів України) безпосередні або прямі керівники (начальники) проводять з нею індивідуальну бесіду.

У ході бесіди роз`яснюється порядок звільнення, уточнюються підстави та строк звільнення, соціальний і правовий захист особи, можливість укладення контракту про перебування в резерві служби цивільного захисту, визначається військовий комісаріат, до якого буде направлено особу після звільнення для взяття на військовий облік. При цьому враховуються прохання особи, даються необхідні пояснення з питань, пов`язаних із звільненням, та в разі потреби видається направлення до лікарсько-експертної комісії для обстеження.

За наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них.

До участі в бесіді в разі потреби можуть залучатися фахівці кадрової, юридичної, фінансової та інших служб.

Зміст проведеної бесіди відображається в аркуші бесіди, що підписується особою, яка проводила бесіду, особою, яка звільняється, а також особами, які були присутні під час бесіди. У разі відмови особи рядового і начальницького складу підписати аркуш бесіди складається акт про таку відмову, який підписується особою, яка проводила бесіду, та особами, які були присутні під час бесіди. Аркуш бесіди долучається до матеріалів щодо звільнення та зберігається в особовій справі.

У разі коли під час бесіди особа, яка звільняється, порушує питання, що належать до повноважень прямих керівників (начальників), керівник (начальник), який проводив бесіду, доповідає про них старшому прямому керівникові (начальникові).

Як свідчать матеріали справи контракт між позивачем та відповідачем укладено 10.11.2017 року строком на 3 роки.

За два місяці до закінчення строку дії цього Контракту, а саме 09 вересня 2021 року, ГУ ДСНС у Луганській області вручено позивачу повідомлення про закінчення строку Контракту 09 листопада 2020 року.

На вказане повідомлення позивач відреагувала поданням рапорту від 11 вересня 2020 року, яким просила відповідача звільнити її зі служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням строку контракту, від проходження лікарсько-експертної комісії відмовилась. Однак, вже 20 жовтня 2020 року позивач звернулась із рапортом про визнання недійсним рапорт від 11 вересня 2020 року.

Листом від 23 жовтня 2020 року відповідач повідомив позивача, що 10 листопада 2020 року необхідно укласти новий контракт у зв`язку із закінченням строку дії попереднього контракту про проходження служби цивільного захисту, а для цього необхідно пройти лікарсько - експертну комісію з метою визначення придатності до проходження служби на займаній посаді. Відповідачем запропоновано позивачу з`явитись до управління 26 жовтня 2020 року.

23 листопада 2020 року відповідачем прийнято наказ, яким позивача звільнено зі служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням строку контракту під час перебування на лікуванні.

Таким чином, звільнення позивача відбулось в зв`язку із закінченням строку дії контракту від 10 листопада 2017 року № 329/17 про проходження служби цивільного захисту.

При цьому, наявні в матеріалах справи документи свідчать, що наказом начальника № 150 від 26 жовтня 2020 року позивача, відповідно до Порядку тимчасового звільнення від виконання службових обов`язків осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту в разі захворювань, травм або поранень, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 лютого 2018 року № 117, звільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, з 24 жовтня 2020 року.

За таких обставин прийняття відповідачем наказу № 150 від 26 жовтня 2020 року в повній мірі відповідає вимогам пункту 79 Положення № 593, правові підстави для визнання його протиправним відсутні.

Щодо дати звільнення - 23 листопада 2020 року останній день відпустки позивача суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника у зв`язку із закінченням строку трудового договору невикористана відпустка може за його бажанням надаватися й тоді, коли час відпустки повністю або частково перевищує строк трудового договору. У цьому випадку чинність трудового договору продовжується до закінчення відпустки.

Оскільки строк дії контракту закінчився 10 листопада 2020 року відповідач правомірно прийняв рішення про звільнення позивача зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту в останній день перебування позивача у відпустці.

Також матеріали справи свідчать, що позивач ухилялася від ознайомлення зі змістом атестаційного листа, від індивідуальної бесіди, що спростовує доводи апелянта про не проведення відповідачем індивідуальної бесіди з ОСОБА_1 .

Пунктом 160 Положення № 593 передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які захворіли під час щорічної основної відпустки або щорічної додаткової відпустки, зазначена відпустка продовжується після їх одужання керівником (начальником), який її надав, на кількість невикористаних днів відпустки.

Таким чином, здійснення догляду за хворою дитиною під час відпустки не є підставою для продовження основної або додаткової відпустки, а тому відповідач правомірно залишив без задоволення рапорт позивача від 24 листопада 2020 року про перебування на лікарняному по догляду за дитиною під час щорічної відпустки з 21 листопада по 25 листопада 2020 року (листок непрацездатності АДР № 104303).

Крім того, згідно з підпунктом «б» пункту 3.15 Інструкції МОЗ від 13.11.2001 № 455, лікарняний по догляду за хворою дитиною під час відпустки (щорічної (основної або додаткової) без збереження заробітної плати або частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до трьох років) не видається.

Позивач не прибула для проходження атестації, а відповідачем здійснено заходи щодо дотримання вимог Порядку № 593, зокрема проведення бесіди у зв`язку із закінченням строку контракту та ознайомленням із змістом атестаційного листа. При цьому відповідач дійшов висновку про відповідність позивача займаній посаді.

З метою визначення рівня професійної підготовки, ділових та моральних якостей, відповідності займаним посадам проводиться атестування осіб рядового і начальницького складу (пункт 122 Положення № 593).

Порядок проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 вересня 2014 року № 929 (далі - Порядок № 929).

Пунктом 3 розділу І Порядку № 929 встановлено, що головним завданням атестування є оцінка ділових, професійних та особистих якостей осіб рядового і начальницького складу, їх освітньо-кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки, визначення відповідності займаним посадам, стимулювання їх творчої активності та відповідальності, зміцнення дисципліни, визначення перспектив їх службової кар`єри.

Залежно від оцінки рівня професійних, ділових, морально-етичних, індивідуально-психологічних якостей та дисциплінарної характеристики особи рядового чи начальницького складу робиться висновок щодо відповідності посаді, яку вона займає, а також визначення перспективи її службового використання (п.6 розділу IV Порядку №929).

Відповідно до п.4 розділу IV Порядку № 929 при атестуванні потрібно дотримуватися такого порядку:

1) особа, яка атестується, заздалегідь попереджається про час та місце засідання атестаційної комісії;

2) атестаційний лист розглядається на засіданні атестаційної комісії у присутності особи, яка атестується. Атестаційна комісія має право робити запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності особи, яка атестується;

3) якщо особа рядового і начальницького складу, яка атестується, не з`явилася на засідання атестаційної комісії без поважних причин, то комісія може провести атестування за її відсутності, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії та атестаційному листі. Витяг з протоколу разом з атестаційним листом долучається до особової справи.

За правилами пункту 5 розділу І Порядку № 929 атестування осіб рядового і начальницького складу проводиться, в тому числі, у разі закінчення строку контракту про проходження служби цивільного захисту - не пізніше ніж за два тижні до закінчення строку дії чинного контракту - незалежно від строку попереднього атестування.

26 жовтня 2020 року (за два тижні до закінчення строку контракту) відбулось засідання атестаційної комісії відповідача щодо розгляду питання про подальше проходження служби позивачем у зв`язку із закінченням контракту, за результатами якого складено протокол № 28.

На засідання атестаційної комісії позивач не з`явилася та документів щодо підтвердження медичного обстеження не надала.

Атестаційною комісією на засіданні з`ясовано, що строк дії контракту про проходження служби цивільного захисту закінчується 09 листопада 2020 року (про що повідомлено позивача 09 вересня 2020 року), з метою додержання вимог діючого законодавства листом від 23 жовтня 2020 року позивачу запропоновано з`явитися на засідання атестаційної комісії 26 жовтня 2020 року.

За результатами засідання атестаційна комісія дійшла висновку про необхідність звільнення позивача із служби у зв`язку із закінченням контракту за власним бажанням.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 розділу IV Порядку № 929 організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають, в числі іншого, проходження медичного обстеження.

Суд звертає увагу, що надіславши поштовою кореспонденцією рапорт від 20 жовтня 2020 року про бажання укласти контракт про проходження служби цивільного захисту на новий строк позивач жодного разу до ГУ ДСНС у Луганській області не з`явилась та не виявила бажання отримати направлення на проходження лікарсько-експертної комісії.

При цьому позивач ОСОБА_1 мала реальну можливість отримати зазначене направлення. Оскільки, отримавши повідомлення про закінчення строку Контракту, будучи обізнаною про необхідність з`явилися на засідання атестаційної комісії, отримати направлення на лікарсько-експертну комісію, позивач повинна була висловити своє бажання (небажання) продовжувати строк дії контракту.

Однією з основних умов проходження служби цивільного захисту та укладення контракту є здатність особи за станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок (статті 102 Кодексу цивільного захисту України, пункт 62 Положення № 593).

Необхідність проходження лікарсько-експертної комісії перед укладанням контракту на новий строк передбачено Положенням № 593 та Порядком № 929, зі змістом яких позивач повинна бути обізнаною у зв`язку з проходженням служби, крім того, про це позивача повідомлено додатково листом відповідача № 5701-5066/57130 від 23 жовтня 2020 року, однак, такий обов`язок позивачем проігноровано.

Відповідно до довідки № 5702-510/57130 від 04 лютого 2021 року (арк. спр. 111) у 2020 році позивач звільнялась від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою з 31 грудня 2019 року по 11 січня 2020 року, з 30 січня 2020 року по 03 лютого 2020 року, з 05 березня 2020 року по 13 березня 2020 року, з 21 вересня 2020 року по 25 вересня 2020 року, з 24 жовтня 2020 року по 20 листопада 2020 року.

Суд не приймає доводи апелянта, що позивач була відсутня на атестаційній комісії з поважних причин, що виключало можливість проведення її атестування атестаційною комісією 26.10.2020 року та прийняття відповідних рішень за відсутності позивача, оскільки звільнення відбулося не за наслідками проведеної атестації, а в зв`язку із закінченням строку дії контракту.

Відповідно до пунктів 52, 55 Положення № 593, підписання контракту про проходження служби цивільного захисту є правом, а не обов`язком начальника Головного управління, а враховуючи, що дія контракту закінчилась 10 листопада 2020 року, позивач не пройшла лікарсько-експертну комісію, не з`явилась на атестаційну комісію вимога про визнання протиправним та скасування наказу, а також стягнення середнього заробітку за вимушений прогул є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки в межах доводів апеляційної скарги судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року по справі №360/244/21 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року по справі №360/244/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 24 червня 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 24 червня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

А.В. Гайдар