Справа № 160/7070/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 рокуСправа № 160/7070/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 05.05.2021 представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвокат Коваленко Дар`я Петрівна звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області про:
2. Ухвалою від 11.05.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строк для подання до суду заяв по суті спору, витребувано докази у відповідача.
3. 02.06.2021 на електронну адресу суду та 08.06.2021 засобами поштового зв`язку надійшов відзив ГУ ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву, у якому заявлено клопотання про заміну відповідача правонаступником.
5. ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 30.07.2007, поряд з цим з 2011 року позивач офіційно працевлаштована на підприємствах, де роботодавці сплачували податки, у тому числі єдиний соціальний внесок як за застраховану особу, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-7.
6. У зв`язку із тим, що позивач з періоду офіційного працевлаштування підприємницьку діяльність не здійснювала, а за весь час нарахування єдиного соціального внеску за позивача як за застраховану особу здійснювали її роботодавці, отже, оскаржувані вимоги є протиправними.
7. На думку позивача оскаржувані вимоги сформовані лише на підставі облікових даних інформаційної системи контролюючого органу, тобто первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались. Оформлення вимоги з відображенням у ній окремих відомостей не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки вона також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом у розумінні процесуального закону.
8. Позивач вбачає порушення строку обчислення боргу по сплаті єдиного соціального внеску, який мав бути зроблений в кінці календарного місяця (кварталу) у разі існування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску. Проте, контролюючим органом вимога про сплату боргу (недоїмки) на адресу позивача не направлялись тривалий час, а заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску за цей час значно зростала. Вказане свідчить про порушення контролюючим органом процедури, яка передує прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки).
9. Єдиний соціальний внесок за 2017-2020 роки сплачено за позивача у розмірах, який значно перевищує розмір мінімального страхового внеску.
10. Позивач вважає, що в даному спорі ефективним захистом порушеного права буде не тільки скасування оскаржуваних вимог, але й внесення змін до інтегрованої картки платника податку. Це обумовлюється тим, що вимоги формуються на підставі недоїмки, яка наявна в інтегрованій картці, тобто скасування вимог не тягне за собою видалення інформації про борг, а отже, контролюючий орган може в подальшому сформувати нові вимоги.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
11. З 01.01.2017 на підставі пункту 2 частини першої статті 7 та частини п`ятої статті 8 Закону № 2464 фізичні особи-підприємці на загальній системі оподаткування нараховують та сплачують єдиний внесок у розмірі 22% на суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
12. У разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі особи зобов`язані визначити базу нарахування єдиного внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом № 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
13. З метою здійснення контролю за своєчасністю сплати єдиного внеску податковим органом розроблено алгоритм автоматичного розрахунку щоквартальних нарахувань сум єдиного внеску.
14. Станом на 28.04.2021 за даними інтегрованої картки платника ФОП ОСОБА_1 були автоматично розраховані нарахування єдиного внеску: за 2017 рік у сумі 8448 грн, 1 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, 2 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, 3 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, 4 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, 1 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, 2 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, 3 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, 4 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, 1 квартал 2020 року у сумі 2078,12 грн, 2 квартал 2020 року у сумі 1039,06 грн, 3 квартал 2020 року у сумі 3178,12 грн, 4 квартал 2020 року у сумі 2200 грн.
15. ФОП ОСОБА_1 звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску та декларації про майновий стан та доходи за період з 2015 по 2021роки не надавались.
16. Обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу. Отже, облікові дані з інформаційної системи органу доходів і зборів є такою ж самостійною підставою для формування вимог як і акти перевірки чи податкова звітність.
17. У зв`язку із несплатою внесків сформувалась заборгованість та прийняті вимоги про сплату боргу (недоїмки), які направлені до відділу примусового виконання рішень.
19. Податковий орган вважає, що оскаржувані вимоги є такими, що винесені виключно на законних підставах.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
21. Довідкою від 25.04.2021 за формою ОК-7 підтверджено індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема, фактично отриманий заробіток та сплату страхових внесків роботодавцями ОСОБА_1 , а саме ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «Логістик Юніон» за період з січня 2017 року по грудень 2020 року включно.
22. Згідно карток особового рахунку позивачу нараховано суми єдиного внеску, грн:
- 09.02.2018: нарахування єдиного внеску № 3483693/ev від 09.02.2018 - 8448;
- 19.04.2018: нарахування єдиного внеску № 6144347/ev від 19.04.2018 - 2457,18;
- 19.07.2018: нарахування єдиного внеску № 7526985/ev від 19.07.2018 - 2457,18;
- 19.10.2018: нарахування єдиного внеску № 8922980/ev від 19.10.2018 - 2457,18;
- 21.01.2019: нарахування єдиного внеску № 170402/ev від 21.01.2019 - 2457,18;
- 19.04.2019: нарахування єдиного внеску № 3089716/ev від 19.04.2019 - 2754,18;
- 19.07.2019: нарахування єдиного внеску № 4582533/ev від 19.07.2019 - 2754,18;
- 21.10.2019: нарахування єдиного внеску № 6041681/ev від 21.10.2019 - 2754,18;
- 20.01.2020: нарахування єдиного внеску № 167956/ev від 20.01.2020 - 2754,18;
- 21.04.2020: нарахування єдиного внеску № 1641343/ev від 21.04.2020 - 2078,12;
- 20.07.2020: нарахування єдиного внеску № 3136875/ev від 20.07.2020 - 1039,06;
- 19.10.2020: нарахування єдиного внеску № 4632781/ev від 19.10.2020 - 3178,12;
- 19.01.2021: нарахування єдиного внеску № 188296/ev від 19.01.2021 - 2200;
23. ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовані вимоги про сплату боргу (недоїмки):
24. Вимоги про сплату боргу (недоїмки) направлені засобами поштового зв`язку, повернулись за закінченням терміну зберігання у зв`язку із неврученням адресату.
25. ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовані вимоги про сплату боргу (недоїмки):
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
27. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).
28. Статтею 1 Закону № 2464-VI наведено визначення наступних термінів:
- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
- максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок;
- мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;
- недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
29. Згідно статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
30. Виключно Законом № 2464-VI визначаються, зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність.
31. Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
32. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
33. Правила обліку платників єдиного внеску врегульовані статтею 5 Закону № 2464-VI.
34. З 01.01.2021 набрали чинності зміни до Закону № 2464-VI, внесені згідно із Законом України від 13.05.2020 № 592-IX, якими статтю 4 доповнено частиною шостою наступного змісту: особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
35. Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, в редакції з 01.01.2017, визначено, що єдиний внесок обчислюється:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
36. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, в редакції Закону від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав чинності з 01.01.2018, єдиний внесок нараховується:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
37. З 01.01.2021 згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
38. Частиною четвертою статті 8 Закону № 2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
39. Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску (частина п`ята статті 8 Закону № 2464-VI).
40. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
41. Органи доходів і зборів мають право проводити перевірки у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2464-VI).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
щодо сплати єдиного внеску роботодавцем
42. Надаючи оцінку доводам позивача щодо неправомірності нарахування сум єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю у зв`язку із нездійсненням господарської діяльності, суд погоджується із ними з огляду на працевлаштування позивача та сплатою за останнього роботодавцем сум єдиного внеску у періоди з 2017 по 2020 рік включно.
43. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
44. Таким чином, позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього нараховував та сплачував роботодавець, а розмір внеску був не меншим мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як фізичною особою-підприємцем, який не здійснював підприємницьку діяльність, що призвело б до подвійної сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі.
45. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
46. Застосування судом вищенаведених правових норм відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19, від 04.12.2019 у справі № 404/2149/19, від 23.01.2020 у справі № 480/4656/18, від 18.03.2020 у справі № 140/1777/19.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
47. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із завдання адміністративного судочинства, та зазначає про фактичну сплату сум єдиного внеску за позивача роботодавцем у спірні періоди.
48. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
49. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
щодо строків звернення до суду
51. Позивач у позовній заяві зазначив, що оскаржувані вимоги отримані 27.04.2021 його представником адвокатом Коваленко Д.П. при ознайомленні із матеріалами виконавчих проваджень № 63587724, № 64794563, що підтверджується підписом представника на заяві про ознайомлення із матеріалами вказаних проваджень, копію якої долучено до матеріалів справи.
52. Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
53. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
54. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 05.03.2021 по справі № 640/9172/20 зазначив, що платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.
55. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про дотримання позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду із цим позовом.
щодо розподілу судових витрат
56. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн.
57. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
61. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн.
62. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба