Справа № 140/17671/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/17671/20 пров. № А/857/9805/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №140/17671/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень (головуючий суддя першої інстанції Ксензюк А.Я., місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту 17.03.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням комісії з питань призначення державних соціальних допомоги Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 14 липня 2020 року №10 позивачу припинено надання раніше призначеної житлової субсидії. Також рішенням Департаменту соціальної політики Луцької міської ради №1121-553 від 21 липня 2020 року визначено суму надміру виплачених коштів за період з червня 2019 року по червень 2020 року у розмірі 16500,46 грн., яку запропоновано перерахувати до 25 грудня 2020 року на рахунок відповідача. Зі змісту вказаних вище рішень вбачається, що позивач не повідомила про обставини, зазначені у пункті 90 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року№848 (у даному випадку про зміну складу зареєстрованих осіб), протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

Однак позивач вказує, що нею своєчасно 15 травня 2019 року було повідомлено відповідача - Департамент соціальної політики Луцької міської ради - орган, котрим одночасно надаються, як житлові субсидії так і допомога при народженні дитини, про факт зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств (народження сина ОСОБА_2 ), як це передбачено пунктом 90 наведеного Положення. Окрім того, вважає, що реєстрація дитини - сина ОСОБА_2 не мала негативного впливу на розмір виплаченої на її користь субсидії, оскільки по суті не міняє її майновий стан.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 14 липня 2020 року №10 про припинення раніше наданої житлової субсидії та від 21 липня 2020 року №1121-553 про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що позивач у визначений Положенням строк не подала нову заяву та декларацію у зв`язку зі зміною у складі сім`ї члена домогосподарства. Згідно пункту 119 Положення про порядок призначення житлових субсидій (пункт 22 Положення в редакції діючій на момент допущення порушення) за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідачем надіслано на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 25 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про призначення житлової субсидії. Разом із вказаною заявою позивач надала Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у розділі І якої зазначила дані про осіб, які входять до складу домогосподарства і є зареєстрованими у житловому приміщенні: ОСОБА_1 (заявниця), доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , сини ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , у розділі II зазначено дані про члена сім`ї зі складу домогосподарства, який не зареєстрований за зазначеною адресою: ОСОБА_2 (чоловік).

На підставі вказаної заяви Департаментом соціальної політики Луцької міської ради було призначено субсидію домогосподарству ОСОБА_1 на загальних підставах із дати звернення, а саме з листопада 2018 року по квітень 2019 року включно, про що свідчить протокол про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу від 16 лютого 2019 року.

У подальшому, із урахуванням вимог Положення про порядок призначення житлових субсидій, домогосподарству ОСОБА_1 автоматично призначено житлову субсидію без звернення на наступні сезони, як такому, що отримувало її в попередньому опалювальному (неопалювальному) сезоні, а саме на період із травня 2019 року по квітень 2020 року, та в подальшому з травня 2020 року по вересень 2020 року, що підтверджується рішеннями про призначення субсидії від 13 липня 2019 року та від 22 травня 2020 року.

Водночас ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням комісії з питань призначення державних соціальних допомог від 14 липня 2020 року позивачу припинено раніше надану житлову субсидію згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848. Як встановлено в ході розгляду даної справи, підставою для припинення надання житлової субсидії стало неповідомлення протягом 30 календарних днів про обставини, що мають значення при визначенні права та розміру житлових субсидій.

Як вбачається з рішення від 21 липня 2020 року №1121-553 про визначення розміру надміру сплачених коштів у вигляді житлових субсидій, за період з червня 2019 року по червень 2020 року ОСОБА_1 надано житлову у субсидію у розмірі 16500,46 грн. Внаслідок того, що громадянка не повідомила про обставини, зазначені у пункті 90 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (у даному випадку про зміну складу зареєстрованих осіб), протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення, встановлено, що заявниця не мала права на отримання житлової субсидії у вказаний період. Визначено обсяг надміру виплачених коштів у розмірі 16500,00 грн. та встановлено строк для повернення надміру виплачених коштів до 25 грудня 2020 року.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту надмірно перерахованої (виплаченої) позивачу житлової субсидії.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення №848, у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення житлової субсидії).

Відповідно до пункту 1 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

За змістом абзацу першого пункту 2 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

За приписами пункту 3 Положення №848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Пунктом 4 Положення №848 передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 8 Положення №848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Як передбачено пунктом 9 вказаного Положення, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пункті 9 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи (пункт 10 Положення №848).

Пунктом 15 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня.

Відповідно до пункту 16 Положення №848 після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний строк для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім осіб, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, осіб, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства, орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).

Як слідує з оскаржуваних рішень від 14 липня 2020 року та від 21 липня 2020 року №1121-553, підставою для припинення надання позивачу житлової субсидії стало неповідомлення протягом 30 календарних днів про обставини, що мають значення при визначенні права та розміру житлових субсидій, у даному випадку про зміну складу зареєстрованих осіб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

15 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про надання допомоги при народженні дитини, до якої додала свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Рішенням Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 28 травня 2019 року позивачу призначено допомогу при народженні дитини (на дитину ОСОБА_2 ).

Позивач вважає, що таким чином належним чином повідомила відповідача про зміну у складі сім`ї.

Відповідно до пункту 16 Положення №848 (пункт 90 вказаного Положення в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення.

У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація.

Суд звертає увагу на те, що вказаний порядок передбачає окреме звернення особи до органу, що призначає субсидію, з повідомленням про зміну складу сім`ї. І звернення з заявою про призначення допомоги при народженні дитини не є тотожнім зверненню з заявою про зміну складу сім`ї.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 119 Положення №848 (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - 06 травня 2019 року, вказано у «пункті 16 цього Положення»), протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

Отже, чинним на момент виникнення спірних правовідносин (06 травня 2019 року) пунктом 16 наведеного Положення було передбачено обов`язок громадянина, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про настання обставин саме для перерахунку призначеної житлової субсидії, а тому обов`язковою умовою, яка тягне припинення субсидії у такому разі є неповідомлення особою, якій призначена субсидія, таких даних, що мають впливати на перерахунок призначеної субсидії.

Разом з тим, реєстрація народженої дитини позивача не мала негативного впливу на розмір виплаченої позивачу субсидії, оскільки по суті не змінила майновий стан позивача.

Як передбачено пунктом 121 Положення №848 (далі - в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), надання житлової субсидії у випадках, зазначених у пунктах 119 і 120 цього Положення, припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому їх виявлено (якщо інше не передбачено заявою).

Згідно з пунктами 125, 127 Положення №848 у випадках, зазначених в абзацах четвертому сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії.

У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що поверненню підлягає виключно надміру перерахована (виплачена) житлова субсидія.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що збільшення складу сім`ї внаслідок народження дитини зменшення розміру субсидії не передбачає, а навпаки збільшує її розмір, вказані обставини не були враховані суб`єктом владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення про припинення надання позивачу житлової субсидії та повернення надміру виплачених коштів, а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №140/17671/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 24.06.2021р.