Справа № 309/874/21
Суддя: Савицький С. А.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/874/21
Провадження № 2-а/309/9/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Савицький С.А.

з участю секретаря судового засідання Мондич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Дудаш Руслана Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Посилається на те, що згідно з постановою інспектора Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Дудаш Р.М. від 16.03.2021 року позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно оксаржуваної постанови 16.03.2021 року о 11 год.48 хв. ОСОБА_2 в м.Хуст по вул.Карпатської України, керуючи транспортним засобом Dodge Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4. в ПДР України.

Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП і винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій. Посилається на те, що під час винесення постанови інспектором не дотримано вимоги ст.ст.245,280 КУпАП. Постанова не містить доказів вини позивача у вчинені правопорушення. Інспектор відмовився прийняти свідчення позивача, залучити свідків до участі у справі. Позивач здійснює перевезення пасажирів (працює таксистом). Позивач стверджує, що коли до нього підійшов інспектор поліції, він здійснював посадку пасажирів, і тривалість його зупинки була близько 1-2 хв. Позивач вважає, що у постанові не наведено жодного належного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач просить скасувати постанову серії ЕАН №3924901 від 16.03.2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, проводити розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою інспектора Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Дудаш Р.М. від 16.03.2021 року позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гр. Згідно оскаржуваної постанови 16.03.2021 року о 11 год.48 хв. ОСОБА_2 в м.Хуст по вул.Карпатської України, керуючи транспортним засобом Dodge Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4. в ПДР України.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1.ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, доводи позивача про надуманість порушення, незгода із формулюванням у постанові події правопорушення не приймаються судом до уваги, а розцінюються як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3924901 від 16.03.2021 року винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст.255,256,283 КУпАП.

У п. 8 вказаної постанови міститься підпис позивача, що права за ст. 268 КУпАП та ст. 289 КУпАП йому роз`яснені.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.122 КУпАП є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням того, що позивачем не надано суду жодного доказу на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3924901 від 16.03.2021 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, процесуальні права позивачу були роз`яснені, тому вимоги позову є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то сплачена сума судового збору не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 14 Законом України «Про дорожній рух», ст. ст.9,251,252,288,289,293 КУпАП України, ст. ст.2,5-10,72-77,90,122,159,229,241-246,255,286,295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Дудаш Руслана Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову серії ЕАН № 3924901 від 16.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Дудаш Русланом Михайловичем, - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.