Справа № 428/9193/16-а
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/9193/16-а
Провадження № 8-а/428/1/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 року у справі № 428/9193/16-а за виключними обставинами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 року у справі № 428/9193/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення № 3875/3989/2016 від 27.07.2016 щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов`язання здійснити з 01.12.2015 перерахунок та виплату пенсії без обмеження розміру, зобов`язання виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією з грудня 2015 року.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 у справі № 428/9193/16-а у задоволенні її позовних вимог було відмовлено. Вказану постанову ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.12.2016 відмовлено у відкриті касаційного провадження. Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.06.2018 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.12.2016. Другий сенат Конституційного Суду України 13.12.2019 ухвалив рішення у справі № 7-р(ІІ)/2019, в якому положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII визнане неконституційним, у зв`язку із чим вищевказану постанову слід переглянути за виключними обставинами.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.12.2020 прийнято до свого провадження адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 року у справі № 428/9193/16-а за виключними обставинами та постановлено розгляд заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання на 22.01.2021.

15.04.2020 до суду надійшов відзив на вищевказану заяву, в якому відповідач просить залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення. Зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 на спірні відносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення. Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду положення п. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» втрачають чинність з дня ухвалення рішення 13.12.2019, відтак це рішення не може бути підставою для перегляду судового рішення, прийнятого 28.09.2016. Таким чином, відсутні підстави для скасування постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 у справі № 428/9193/16-а.

Заявник (позивач) ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явилась, у своєму відзиві просила розглядати справу без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно з копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 08.04.2014 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 , 1954 року народження, є пенсіонером за вислугу років.

Згідно з копією довідки № 18-259 вих. 16 від 04.04.2016 року, виданої прокуратурою Луганської області, ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури Луганської області на посаді прокурора відділу прокуратури Луганської області з заробітною платою за період з 01.12.2015 року в сумі 13662,89 грн. Довідка була видана для пред`явлення в Пенсійний фонд України для перерахунку пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 506 від 06.10.2014 року, № 763 від 30.09.2015 року), з урахуванням Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року.

21.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області ОСОБА_2 із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням окладів робітників прокуратури, додавши довідку про заробітну плату № 18-259 вих. 16.

Згідно з рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку пенсії від 27.07.2016 року № 3875/3989/2016, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії по заробітку згідно із Законом України «Про прокуратуру», оскільки умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, проте на даний час відповідне рішення Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсій відсутнє і з Законом України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а відтак пенсії з 01.12.2015 року не призначаються і не перераховуються.

25 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом, в якому просила: 1) визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови в перерахунку йому пенсії у розмірі 90 % місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області від 04.04.2016 року № 18-259 вих.16; 2) скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 27.07.2016 року № 3875/3989/2016 щодо відмови в перерахунку пенсії; 3) зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити, починаючи з грудня 2015 року, перерахунок призначеної їй пенсії в розмірі 90 % від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області від 04.04.2016 року № 18-259 вих. 16, без обмеження її максимального розміру; 4) зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити їй недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з грудня 2015 року.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 по справі 428/9193/16-а, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016, у задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.12.2016 відмовлено у відкриті касаційного провадження. Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.06.2018 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.12.2016.

У вказаному рішенні, яке набрало законної сили, серед іншого зазначено, що згідно з частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На час звернення позивача до органу пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Таким чином, суд зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати не врегульовано на законодавчому рівні, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13 грудня 2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення № 7-р(II)/2019, яким вирішено: 1) Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; 3) Установити такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Частиною першою статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 ст. 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

Постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016, що є предметом перегляду за виключними обставинами, не може вважатись невиконаною в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки постанова, що набрала законної сили, якою у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання, так як судом відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 818/1131/17.

Крім того, у резолютивній частині рішення від 13 грудня 2019 року Конституційним Судом України зазначено, що частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 13 грудня 2019 року.

У період до 13 грудня 2019 року частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами була чинною.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, у рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 на спірні правовідносини не впливає, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм законів, які визнані неконституційними, висловлена Верховним Судом у постанові від 19.11.2018 у справі № 755/4893/18 щодо перегляду судового рішення за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України.

Додатково суд звертає увагу на те, що постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 у справі № 428/9193/16-а мотивована не тільки посиланням на ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, а й містить посилання на те, що положення частини 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697-VII, а саме, з 15 липня 2015 року.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що підстави для перегляду за виключними обставинами та скасування постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 у справі № 428/9193/16-а відсутні, у зв`язку із чим заява про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до частини 1 статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судових витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду вищевказаної заяви, судом не виявлено.

Керуючись ст. 248, 361, 368, 369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.09.2016 року у справі № 428/9193/16-а за виключними обставинами відмовити та залишити вказану постанову суду в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відомості про сторони:

- заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 ;

- заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, .

Суддя І. С. Посохов