Справа № 573/185/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2021 року Справа № 573/185/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 року по справі № 573/185/21 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням строку служби під час АТО до трудового стажу на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці трудового стажу та зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу на пільгових умовах періоду участі в антитерористичній операції, з розрахунку один місяць служби за три.

В подальшому поштою до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі № 573/185/21, в якому просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат та приєднати до матеріалів вищевказаної справи наступні документи: фактичний розрахунок розміру судових витрат; акт № 1 прийому на наданої правової допомоги; оригінал квитанції до прибуткового касового ордера № 115 від 25 січня 2021 року.

Розглянувши вище зазначене клопотання та додані до нього документи, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України та оскільки рішення від 10.06.2021 року по справі № 573/185/21 було ухвалено судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе розглянути клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні без виклику сторін.

Частиною 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, крім іншого, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу та їх розподілу між сторонами врегульовано ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За положеннями цієї статті, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 5. ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.12.2018 (справа № 826/856/18), від 16.05.2019 № 823/2638/18, від 31.03.2020 року по справі №726/549/19, від 16.04.2020 року по справі №727/4597/19.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься ордер серії ВМ № 1004469, договір про надання правових послуг адвокатом від 25.01.2021 року № 10-а та Додаток № 1 до договору "Про надання правових послуг адвокатом" за № 10-а від 25.01.2021 року. Також разом із клопотанням про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_2 було надано суду Додаток № 2 до договору "Про надання правових послуг адвокатом" за № 10-а від 25.01.2021 року, акт від 14.06.2021 року № 1 прийому надання правової допомоги адвокатом Дорожинець Н.Г. на підставі договору "Про надання правових послуг адвокатом" за № 10-а від 25.01.2021 року у справі № 573/185/21 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 115 від 25.01.2021 року (а.с.с 48-50).

Згідно з ч. 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Кодексу адміністративного судочинства України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В силу положень ч. 4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Пунктом 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, ордер містить такий реквізит, як назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі Назва органу, в якому надається правова допомога.

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначена, зокрема, конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Суд зазначає, що в матеріалах даної справи міститься ордер серії ВМ № 1004469, у якому назву органу, у якому надається правова допомога позивачу адвокатом Дорожець Наталією Григорівною зазначено Білопільський районний суд Сумської області (а.с. 6). А отже даний ордер не є належним документом, що посвідчує повноваження адвоката ОСОБА_2 представляти інтереси позивача в Сумському окружному адміністративному суді по справі № 573/185/21.

Крім того в договорі про надання правових послуг від 25.01.2021 року № 10-а зазначено про представництво інтересів позивача у Білопільському районному суді Сумської області, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному суді (а.с. 4).

Водночас суд звертає увагу, що в Додатку № 2 до договору "Про надання правових послуг адвокатом" за № 10-а від 25.01.2021 року вказано, що адвокатом було надано позивачу зокрема послуги: складання адміністративної позовної заяви, опрацювання нормативно-правової бази; складання уточнення, доповнення та змін до адміністративної позовної заяви.

Проте суд зазначає, що в даному випадку, позовну заяву підписану ОСОБА_2 як представником ОСОБА_1 було спочатку подано до Білопільського районного суду Сумської області, яка ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 04.02.2021 року була передана до Сумського окружного адміністративного суду за підсудністю. При цьому ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 року дану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України. На виконання вимог суду позивачем було надано позовну заяву з усуненими недоліками, яка підписана самим позивачем - ОСОБА_1 , а не представником - ОСОБА_2 (а.с. 33-35).

Крім того на переконання суду, опрацювання нормативно-правової бази не може вважатись окремою послугою правового характеру, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі володіння нормативною базою та вивчення судової практики.

В той же час з квитанції до прибуткового касового ордера № 115 від 25.01.2021 року суд вбачає, що позивачем було сплачено 5 000,00 грн. за надання правових послус відповідно до договору "Про надання правових послуг адвокатом № 10 від 25.01.2021 року. При цьому, як вже зазначалося судом вище, в даному договорі зазначено про представництво інтересів позивача у Білопільському районному суді Сумської області, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному суді (а.с. 4).

Підсумовуючи наведене, з урахуванням поданих представником позивача документів, суд відмовляє у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем не надано безспірних доказів, які б підтверджували понесені ним витрати на оплату правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на на професійну правову допомогу - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня отримання додаткового рішення в повному обсязі.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О. Павлічек