Справа № 380/8624/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8624/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання винити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить визнати протиправною бездіяльність, щодо невиплати пенсії, за період з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року, у розмірі 129420 грн. 90 коп. та зобов`язати сплатити нараховану, за період з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року, але не виплачену пенсію у розмірі 129420 грн. 90 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на даний час він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. З 01.09.2016 року по 31.10.2020 року виплата пенсії не здійснювалася. При зверненні до відповідача із вимогою виплатити пенсію, її було повідомлено, що виплату пенсії за минулий період буде проведено на умовах окремого Порядку визначеного КМУ. Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача та просить суд зобов`язати відповідача виплатити їй пенсію..

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №788 пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України №637 доповнено абзацом 20 такого змісту: Суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Отже, виплата пенсії позивачу за період з 19.10.2017 по 31.10.2020 буде проводитись за окремим порядком після його затвердження Кабінетом Міністрів України. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 12942 грн. 09 коп. повідомляємо наступне. Нормами пенсійного законодавства відшкодування моральної шкоди не передбачено. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту завдання йому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області моральної шкоди, не доведено наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) управління та виникненням моральних страждань чи погіршення здоров`я позивача.

Ухвалою суду від 02.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01.09.2016 року по 31.10.2020 року виплату пенсії було зупинено.

Виплату пенсії з 01.11.2020 року було поновлено у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, проте заборгованість за вказаний період виплачено не було по даний час.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати суми пенсії, не виплаченої у період з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року.

Листом №1470-325/К-55/8-1300/21 від 12.02.2021 року зазначив, що заборгованість із виплати пенсії з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року нарахована в сумі 129420 грн. 90 коп., але фактично не виплачено. При цьому, повідомлено, що пенсія позивачу за вказаний період буде проведена на умовах окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України.

Не погодившись із такою відповіддю позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо невиплати пенсії, за період з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року, у розмірі 129420 грн. 90 коп.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частинами першою та третьою статті 4 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 47 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (абзац двадцятий пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам).

Згаданого порядку на сьогоднішній день Урядом України не прийнято.

Суд зазначає, що за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Тому, не здійснюючи виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому, право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зауважує, що неприйняття Урядом України нормативно-правового акту не може слугувати підставою для обмеження права позивача на отримання пенсії.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 31.07.2018 по справі № 569/5521/17.

Відтак, твердження відповідача щодо неможливості виплати позивачу пенсії за минулий період за відсутності окремого визначеного Кабінетом Міністрів України порядку виплати пенсій, які не виплачені за минулий період, суд вважає необґрунтованими і зауважує, що такий підхід відповідача не враховує принципи верховенства права, законності та добросовісності у діяльності держави.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо не виплати заборгованості з пенсії відповідач до суду не надав.

Тому, не здійснюючи виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому, право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також враховує на ту обставину, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області підтверджують факт наявності боргу перед позивачем за період з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року.

Щодо посилань відповідача у листах про невиплату пенсії ОСОБА_1 у вказаний період, у зв`язку з проведенням його виплати на умовах окремого порядку, суд вважає їх безпідставними, оскільки статтею 47 Закону України № 1058-ІУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування чітко визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати пенсії за період з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року, у розмірі 129420 грн. 90 коп. та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію за вказаний період.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, зміст вимог позивача вказує на те, що вони стосуються спонукання до вчинення дій, і не стосуються присудження (стягнення) пенсії, правових підстав для допуску рішення до негайного виконання не має.

З приводу вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 12942 грн. 09 коп., то, на думку суду, така не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не наведено жодних доказів заподіяння такої шкоди.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року, у розмірі 129420 грн. 90 коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) сплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, за період з 01.09.2016 року по 31.10.2020 року, але не виплачену пенсію у розмірі 129420 грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Я.Мартинюк