Справа № 640/15225/21
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

23 червня 2021 року м. Київ № 640/15225/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

визнати протиправними дії відповідача при нарахуванні позивачу грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні із 29.01.2020;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити з 29.01.2020 грошове забезпечення з відрахуванням раніше виплачених сум, визначивши розміри додаткових видів грошового забезпечення станом на 01.01.2020;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з відрахуванням раніше виплачених сум допомогу на оздоровлення із розрахунком місячного грошового забезпечення, визначивши розмір додаткових видів грошового забезпечення на 01.01.2020;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні визначивши розмір додаткових видів грошового забезпечення на 01.01.2020.

Ухвалою від 07.06.2021 позовну заяву залишено без руху через пропуск строку звернення до суду та надано час подання клопотання про поновлення такого строку.

До суду надійшло клопотання позивача, в якому із доводами суду в ухвалі від 07.06.2021 не погоджується посилаючись, зокрема на постанову верховного суду від 13.03.2019 у справі № 807/363/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Процедура проходження публічної служби має широкий характер і включає багато елементів, таких як: призначення на посади, переміщення і просування по службі, атестація, відпустки, умови звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, питання соціального захисту тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення згаданої статті КЗпП викладено також у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013: «В аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.».

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічною службою є, діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За змістом п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ст. 1 КЗпП України кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами(ч. 1 ст. 3 КЗпП України).

При цьому, саме особливості регулювання питань прийняття, проходження та звільнення з публічної служби відносить спори з таких питань до юрисдикції окружних адміністративних судів.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування норм КЗпП України у разі неврегульованості положеннями спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Статтею 233 КЗпП України визначені строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч. 2 ст. 233 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

Місцевими адміністративними судами є окружні адміністративні суди, а також інші суди, визначені процесуальним законом (ч. 3 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Буквальне тлумачення ст. 233 КЗпП України дозволяє дійти висновку про те, що її дія розповсюджується на трудові спори, за вирішенням яких слід звертатись до місцевих загальних судів та підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

При цьому, з огляду на те, що згадана стаття не визначає інші види судів, окрім згаданих у ч. 1 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», застосування даної норми стосовно окружних адміністративних судів, як спеціальної, суперечить процесуальному закону КАС України.

Оскільки ч. 5 ст. 122 КАС України визначений строк звернення до суду, зокрема, з питань проходження публічної служби, відсутня потреба у застосуванні аналогії закону до спірних правовідносин.

Подібну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 240/532/20, в якій, до того ж, відступлено від попередніх правових висновків Верховного Суду, на які посилається позивач.

Таким чином, місячний строк звернення до суду про вирішення даного спору розпочався 04.02.2020 (дата наказу № 20-ОС, яким позивача виключено зі списків особового складу та визначено розміри допомоги при звільненні тощо) та, з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень КАС України і Закону № 731-ІХ завершився 07.08.2020.

При цьому, критично сприймаються пояснення позивача щодо обізнаності про порушене право після отримання відповіді на адвокатський запит, оскільки до направлення такого запиту позивачем допущено тривале зволікання, яке також не пояснюється.

Зважаючи на те, що позовна заява надійшла до суду 01.06.2021, за відсутності пояснень причин пропуску позивачем строку звернення до суду, підстави для визнання їх поважними відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернути.

2. Роз`яснити, що повернення даної позовної заяви не перешкоджає особі, яка її подала, повторно звернутись до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко