Справа № 160/9286/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
15 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/9286/20
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,
розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, які понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року у справі №160/9286/20
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнання протиправною та скасування вимоги, про сплату боргу,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 р. у справі №160/9286/20 позовну заяву задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.112019р. №Ф-116741-17/61 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визначення ОСОБА_1 суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у сумі 26539,26грн., стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачені позивачем судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1500грн. /а.с. 79-83/.

Відповідач Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області), не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, від 13.10.2020р. подав апеляційну скаргу /а.с. 91-93/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021р. у справі №160/9286/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020р. у справі №160/9286/20 /а.с.110/ і справу призначено до апеляційного розгляду /а.с. 111/.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021р. у справі №160/9286/20 апеляційна скарга ГУ ДПС у Дніпропетровській області залишена без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020р. у справі №160/9286/20 залишено без змін /а.с. 139-141/.

14.05.2021р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо стягнення витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що це питання не було вирішено судом апеляційної інстанції під час прийняття постанови від 11.05.2021р. у цій справі /а.с. 142/.

Розгляд вищезазначеної заяви судом апеляційної інстанції було призначено в порядку письмового провадження на 15.06.2021р., про що судом було повідомлено учасників справи засобами електронного зв`язку на їх електронні адреси /а.с. 150/.

Вирішуючи заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, використовуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також при вирішенні заяви позивача необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України", і зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, які понесені на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

При цьому аналогічна правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18.

Так позивачем на підтвердження заявлених ним до відшкодування судових витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги від 25.03.2021р. та акт приймання наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 25.03.2021р., що свідчать про витрати пов`язані із наданням правничої допомоги під час апеляційного розгляду цієї справи Третім апеляційним адміністративним судом, які оформлені у встановленому законом порядку, на загальну суму 4000грн. / а.с. 146/.

Проаналізувавши види наданих послуг з правничої допомоги, зазначені в договорі та акті виконаних робіт, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням того, що предмет спору, судова практика, законодавство, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у цій справі досліджувалось адвокатом Ковальчуком Д.Ю. під час підготовки позовної заяви та представництва інтересів позивача під час розгляду справи судом першої інстанції, тому з огляду на зміст відзиву на апеляційну скаргу та його обсяг / а.с. 117-124/, обсяг розрахунку розміру витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. є завищеним, обсяг додаткових матеріалів, які підлягали вивченню адвокатом, не є великим з урахуванням того, що їх основна маса вивчалась адвокатом під час підготовки позовної заяви та під час розгляду справи судом першої інстанції, а предмет спору не є складним, тому співрозмірним у даному випадку є розмір відшкодування у 1500 грн.

З огляду на вищенаведене, колегіям суддів приймаючи до уваги, що апеляційна скарга відповідача ГУ ДПС у Дніпропетровській області, у цій справі на рішення суду першої інстанції від 13.10.2020р. залишена без задоволення, а прийняте судом рішення у цій справі, яким у повному обсязі задоволено заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, залишено без змін, тому враховуючи складність справи, фактично наданні адвокатом послуги та ціну позову, вважає, що належний розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачеві за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, становить 1500грн., і враховуючи що питання стягнення понесених позивачем під час апеляційного розгляду витрат на правничу допомогу не було вирішено судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України постановити у цій справі додаткове рішення яким заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити саме в цій частині, та відмовити у задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132,134,139,143,252,311 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, які понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020р. у справі №160/9286/20 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ).

В задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 15.06.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко