Справа № 280/1661/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року (о 13 год. 08 хв.)Справа № 280/1661/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Прус Я.І.

представника позивача Зеленої Р.В.,

представника відповідача Смикової А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект»

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» (далі ТОВ «Архінформ-Проект», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення відповідача від 17.11.2020 №6 та №6, винесені на підставі акту перевірки №310/08-01-07-06/32420051 від 02.11.2020.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що податок на додану вартість по операціях з ТОВ «ДПС-ДНІПРО» було включено до податкового кредиту з моменту фактичної реєстрації податкових накладних в ЄРПН за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 по справі № 280/1382/19, яке набрало законної сили 07 серпня 2019 року. Посилається на приписи ст. 187, 198, 201 Податкового кодексу України та стверджує, що право на включення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту виникає у платника податку за умови встановлення тієї обставини, що вартість придбаних товарів (робіт, послуг) підлягає віднесенню до складу валових витрат виробництва (обігу) за наявності податкової накладної, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково звертає увагу суду, що ТОВ «ДПС-ДНІПРО» дійсно не мав господарських відносин із ТОВ «Архінформ-Проект» у період з 01.01.2019 по 31.12.2019, так як договір № 569/2018/09 на підставі якого до податкового кредиту включено ПДВ по взаємовідносин із ТОВ «ДПС-ДНІПРО» діяв до 31 грудня 2018 року (див. п.10.1 Договору). Окрім цього, наголошує, що фінансово-господарські операції між ТОВ «Архінформ-Проект» та ТОВ «ДПС-ДНІПРО» документально оформлені відповідно до вимог діючого законодавства України, всі первинні документи відображені в бухгалтерському та податковому обліку нашого підприємства, податкові накладні зареєстровані в ЄРПН, суми ПДВ відображені своєчасно і в повному обсязі в декларації з ПДВ ТОВ «Архінформ-Проект» у податковому кредиті. Таким чином, вважає, що викладені в Акті перевірки висновки не узгоджуються з судовою практикою та нормами чинного законодавства України, є хибними в результаті неврахування всіх об`єктивних даних і первинних документів як доказів здійснення належної господарської діяльності та є такими, що не можуть бути достатньою підставою для засвідчення відсутності між господарюючими суб`єктами реальності операцій та фактичних відносин.

Ухвалою судді від 09.03.2021 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою суду від 05.04.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 29 квітня 2021 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 23 квітня 2021 року на адресу суду надав відзив (вх. №23374), у якому пояснює, що проведеною документальною позаплановою перевіркою встановлено, що ТОВ «Архінформ-Проект» до складу податкового кредиту (декларація ПДВ за серпень 2020 року) включені податкові накладні жовтня 2019 року з ТОВ «ДПС-Дніпро» на суму 329259,00 грн., однак господарські операції з ТОВ «ДПС-Дніпро» відбулись у жовтні-липні 2018 року і згідно з листом ТОВ «ДПС-Дніпро» у контрагента у жовтні 2019 року відсутні взаємовідносини з позивачем, тому включення податкових накладних жовтня 2019 року замість жовтня 2018 року проведено позивачем безпідставно, оскільки господарські операції за цей період з зазначеним контрагентом відсутні. Крім того, зауважує, що ТОВ «Архінформ-Проект» у додатку 5 (від 17.06.2019 №) до поданої декларації з ПДВ за травень 2019 року (від 17.06.2020 №) включено до податкового кредиту податкову накладну №45 від 07.05.2019 по операціях з АО «ПРАВО ГАРАНТ» () з періодом виписки ПН 05.2019 року у сумі ПДВ 1000,00 грн. Надалі, позивачем у додатку 5 (від 17.01.2020 №) до поданої декларації з ПДВ за грудень 2019 року (від 17.01.2020 №) повторно включено до податкового кредиту податкову накладну №45 від 07.05.2019 по операціях з АО «ПРАВО ГАРАНТ» () з аналогічним періодом виписки ПН 05.2019 року у сумі ПДВ 1000 грн. Тобто, на думку відповідача, в наслідок такого неправомірного декларування виникла розбіжність між сумами податкового кредиту ТОВ «Архінформ-Проект» та сумами задекларованих податкових зобов`язань АО «ПРАВО ГАРАНТ» у травні 2019 року на суму ПДВ 1000,00 грн. На підставі наведеного, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

29 квітня 2021 року суд відклав підготовче засідання по справі за клопотанням представника позивача на 20 травня 2021 року.

У підготовчому засіданні 20 травня 2021 року судом вирішено закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 15 червня 2021 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав, викладених у позовній заяві. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, долученому до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Архінформ-Проект» () зареєстровано юридичною особою 28.03.2003 та 03.11.2005 відомості про підприємство включені до Єдиного державного реєстру (номер запису: 0009145).

На підставі наказу від 16.10.2020 №188-п та направлення №278 від 16.10.2020 у період з 20.10.2020 по 26.10.2020 фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за серпент 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.09.2020 №, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складений відповідний акт від 11.09.2020 №187/08-01-05-07/39388580.

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Архінформ-Проект» п.п.14.1.36, п.п.14.1.181, п.п. 14.1.231 п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до:

завищення від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку за серпень 2020 року (р. 20.2.1) на 329259,00 грн.;

завищення від`ємного значення з податку на додану вартість до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за серпень 2020 року (р. 21) на суму 68832,00 грн.

Вказані висновки податкового органу обґрунтовані тим, що ТОВ «Архінформ-Проект» завищено на 398091,00 грн. суми ПДВ в декларації з ПДВ за грудень 2019 року в наслідок безпідставного включення до його складу суми ПДВ, яка не підтверджена виписаними та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними та первинними документами, що фіксують факт здійснення господарської операції по операціях з ТОВ «ДПС-ДНІПРО» у жовтні 2019 року, а також внаслідок подвійного включення до податкового кредиту податкової накладної з періодом виписки травень 2019 року по операціях з АО «ПРАВО ГАРАНТ».

Вказаний Акт підписаний головним бухгалтером підприємства, який зазначив про часткову незгоду з його висновками.

На підставі Акту та вказаних порушень відповідачем 17 листопада 2020 року були прийняті податкові повідомлення-рішення:

форми «В1» №6, за яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією № від 18.09.2020 за серпень 2020 року на 329259,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 82314,75 грн.;

форми «В4» №6, за яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість згідно з декларацією № від 18.09.2020 за серпень 2020 року на 68832,00 грн.

Позивач оскаржив вказані вище податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку (скарга від 30.11.2020 №13), проте рішенням Державної податкової служби України № 1619/6/99-00-06-01-03-06 від 21.01.2021 про результати розгляду скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області, а скаргу без задоволення.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Відповідно до положень п.14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У відповідності до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.

У силу норм пунктів 44.1, 44.2 і 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України № 996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пункті 1.2, пункті 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі Положення №88) первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону та пункті 2.4 Положення №88, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

При цьому, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та від`ємного значення фінансового результату (витрат) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Так, в ході проведеної документальної перевірки позивача посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області встановлено, що ТОВ «Архінформ-Проект» у додатку 5 (від 17.01.2020 №) до поданої декларації з ПДВ за грудень 2019 року (від 17.01.2020 №) включено до податкового кредиту ПДВ по операціях з ТОВ «ДПС -ДНІПРО» () за жовтень 2019 року на загальну суму ПДВ 397090,77 грн., яка не підтверджена виписаними та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними та первинними документами. Також позивачем у додатку 3 (від 18.09.2020 №) до поданої декларації з ПДВ за серпень 2020 року (від 18.09.2020 №) включено до від`ємного значення, що підлягає бюджетного відшкодування частину задекларованих операції з ТОВ «ДПС-ДНІПРО» () у жовтні 2019 року на загальну суму ПДВ 329259,00 грн., які не підтверджені виписаними та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними та первинними документами. При цьому, контрагентом ТОВ «ДПС-ДНІПРО» не задекларовані податкові зобов`язання по операціях з періодом виписки ПН у жовтні 2019 року з ТОВ «Архінформ-Проект» на суму ПДВ 397091,00 грн. На запит ГУ ДПС у Запорізькій області від 23.09.2020 №53946/10/08-01-04-02, ТОВ «ДПС-ДНІПРО» надано відповідь листом (вх. №69307/10 від 13.10.2020), що платник не мав господарських взаємовідносин з позивачем у період з 01.10.2019 по 31.12.2019.

Тобто, наявність у підприємства ТОВ «Архінформ-Проект» податкових накладних є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Право на податковий кредит у ТОВ «Архінформ-Проект» не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права - виникнення об`єкту оподаткування, що передбачено вимогами Податкового кодексу України.

Позивач зазначає, що ПДВ по операціях з ТОВ «ДПС-ДНІПРО» було включено до податкового кредиту з моменту фактичної реєстрації накладних в ЄРПН за рішенням суду.

З приводу вказаних посилань позивача судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 по справі №280/1382/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПС-ДНІПРО» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1082751/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.10.2018; №1082754/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 01.10.2018; №1082739/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 01.10.2018; №1082765/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 01.10.2018; №1082772/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 01.10.2018; №1082733/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.07.2018; №1082723/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.12.2018; №1082726/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 31.12.2018; №1082712/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 31.12.2018; №1082721/42045866 від 20.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 31.12.2018. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПС-ДНІПРО», а саме: №1 від 01.10.2018 на загальну суму 411160,46 грн., в т.ч. ПДВ 68526,74 грн., №2 від 01.10.2018 на загальну суму 411151,96 грн., в т.ч. ПДВ 68525,33 грн., №3 від 01.10.2018 на загальну суму 406036,25 грн., в т.ч. ПДВ 67672,71 грн., №4 від 01.10.2018 на загальну суму 406027,75 грн., в т.ч. ПДВ 67671,29 грн., №5 від 01.10.2018 на загальну суму 170058,77 грн., в т.ч. ПДВ 28343,13 грн., №6 від 31.07.2018 на загальну суму 578109,42 грн., в т.ч. ПДВ 96351,57 грн., №1 від 31.12.2018 на загальну суму 82992,54 грн., в т.ч. ПДВ 13832,09 грн., №2 від 31.12.2018 на загальну суму 66375,61 грн., в т.ч. ПДВ 11062,60 грн., №3 від 31.12.2018 на загальну суму 480000,00 грн., в т.ч. ПДВ 80000,00 грн., №4 від 31.12.2018 на загальну суму 377544,00 грн., в т.ч. ПДВ 62924,00 грн., датою їх надходження до контролюючого органу.

Зі змісту постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 по справі №280/1382/19 встановлено, що за результатами господарської діяльності по взаємовідносинам з ТОВ «Архінформ-Проект» у серпні, жовтні 2018 року ТОВ «ДПС-Дніпро» було складено та направлено у серпні, жовтні 2018 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, реєстрація яких в подальшому була зупинена, а саме: №1 від 01.10.2018 на загальну суму 411160,46 грн. в т.ч. ПДВ 68526,74 грн.; №2 від 01.10.2018 на загальну суму 411151,96 грн., в т.ч. ПДВ 68525,33 грн.; №3 від 01.10.2018 на загальну суму 406036,25 грн., в т.ч. ПДВ 67672,71 грн.; №4 від 01.10.2018 на загальну суму 406027,75 грн. в т.ч. ПДВ 67671,29 грн.; №5 від 01.10.2018 на загальну суму 170058,77 грн., в т.ч. ПДВ 28343,13 грн.; №6 від 31.07.2018 на загальну суму 578109,42 грн., в т.ч. ПДВ 96351,57 грн.

ТОВ «ДПС-ДНІПРО» по кожній податковій накладній було отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в якій зазначено, що документ прийнято, але реєстрація зупинена.

Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних стало те, що ці податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати додаткові документи та пояснення по вищезазначених накладних.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «ДПС-ДНІПРО» скористалося наданим правом та подало по податковим накладним реєстрація яких зупинена пояснення та документальне підтвердження (договори будівельного субпідряду, специфікації до угод, акти приймання-передачі виконаних будівельно-ремонтних робіт, платіжні доручення щодо проведення розрахунків, зворотньо-сальдові відомості, документальне підтвердження щодо залучення субпідрядників до виконання будівельно-монтажних робіт, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по відмовлених податкових накладних), проте, незважаючи на подання всіх необхідних документів позивач отримав рішення комісії ДФС про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН: рішення від 20.02.2019 за №1082751/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.10.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082754/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 01.10.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082739/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 01.10.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082765/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 01.10.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082772/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 01.10.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082733/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.07.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082723/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.12.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082726/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 31.12.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082712/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 31.12.2018; рішення від 20.02.2019 за №1082721/42045866 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 31.12.2018.

В адміністративному порядку скарги позивача залишені без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 КАС України).

Таким чином, суд не приймає посилання позивача на дату набрання законної сили рішенням суду, як підставу для включення сум ПДВ по операціях з ТОВ «ДПС-ДНІПРО», оскільки вказаним судовим рішенням Державну фіскальну службу України зобов`язано зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПС-ДНІПРО», датою їх надходження до контролюючого органу.

Крім того, слід зазначити що відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Так, ТОВ «Архінформ-Проект» після закінчення перевірки та отримання відповідно акту перевірки від 02.11.2020 №310/08-01-07-06/32420051, спірних податкових повідомлень-рішень форми «В1» з ПДВ №6 від 17.11.2020 та форми «В4» з ПДВ №6 від 17.11.2020, надано декларацію з ПДВ за жовтень 2020 року № від 18.11.2020 та додаток 5 до неї № від 18.11.2020, в якому включено до податкового кредиту операції з ТОВ «ДПС-ДНІПРО» () на загальну суму ПДВ 397090,77 грн., а саме: за жовтень 2018 року на суму ПДВ 300739,20 грн. та за липень 2018 року на суму ПДВ 96351,57 грн., що, на думку суду, також свідчить про виправлення помилки позивачем стосовно періоду виписки податкових накладних замість жовтня 2019 року на жовтень та липень 2018 року.

Враховуючи зазначене, суд погоджується із висновком податкового органу, що в порушення вимог пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп. 14.1.231, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України ТОВ «Архінформ-Проект» безпідставно віднесено до складу податкового кредиту за жовтень 2019 року податкові накладні на суму ПДВ 397090,77 грн., по взаємовідносинам з ТОВ «ДПС-ДНІПРО» за жовтень та липень 2018 року.

Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Архінформ-Проект» у додатку 5 (від 17.06.2019 №) до поданої декларації з ПДВ за травень 2019 року (від 17.06.2020 №) включено до податкового кредиту податкову накладну №45 від 07.05.2019 по операціях з АО «ПРАВО ГАРАНТ» () з періодом виписки ПН 05.2019 року у сумі ПДВ 1000,00 грн. Надалі, ТОВ «Архінформ-Проект» у додатку 5 (від 17.01.2020 №) до поданої декларації з ПДВ за грудень 2019 року (від 17.01.2020 №) повторно включено до податкового кредиту податкову накладну №45 від 07.05.2019 по операціях з АО «ПРАВО ГАРАНТ» () з аналогічним періодом виписки ПН 05.2019 року у сумі ПДВ 1000,00 грн. Тобто, в наслідок такого неправомірного декларування виникла розбіжність між сумами податкового кредиту ТОВ «Архінформ-Проект» та сумами задекларованих податкових зобов`язань АО «ПРАВО ГАРАНТ» у травні 2019 року на суму ПДВ 1000,00 грн.

Позивачем не надано пояснень та їх документального підтвердження на спростування вказаних фактів, встановлених перевіркою.

На підставі системного аналізу норм законодавства та матеріалів справи, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в Акті перевірки №310/08-01-07-06/32420051 від 02.11.2020, є обґрунтованим та доведеним, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення від 17.11.2020 №6 та №6 прийняті ГУ ДПС у Запорізькій області відповідно до вимог чинного законодавства, в межах повноважень наданих законом, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» (69008, м. Запоріжжя, вул. Феодосійська, буд. 3А, каб. 2, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 25.06.2021.

Суддя І.В. Батрак