Справа № 826/27595/15
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2021 року

м. Київ

справа № 826/27595/15

адміністративне провадження № К/9901/20813/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2017 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року

у справі №826/27595/15

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2021 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Заплішної Ольги Дмитрівни звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2017 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам статей 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та наявність підстав до застосування процесуальних наслідків, визначених статтями 332-333 КАС України, суддя-доповідач виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частинами першою, третьою, шостою статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені, у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною першою статті 247 ЦК України передбачено, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Відповідно до пункту 1 частин першої, третьої статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі, зокрема, закінчення строку довіреності. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність.

Як убачається з касаційної скарги, остання датована 03 червня 2021 роком, надіслана на адресу Верховного Суду також 03 червня 2021 року та підписана особою, яка зазначена як представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Заплішна О.Д.

На підтвердження своїх повноважень до касаційної скарги останньою додано завірену копію довіреності від 13 січня 2020 року № 27-534/20, видану директором-розпорядником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ім`я Заплішної Ольги Дмитрівни .

Як убачається з наданої копії довіреності, остання видана 13 січня 2020 року та дійсна до 31 грудня 2020 року.

Поштовим конвертом з штриховим кодовим ідентифікатором 775, яким касаційна скарга надіслана до суду касаційної інстанції, підтверджено, що вказана скарга була подана скаржником до відділення поштового зв`язку для відправки до Верховного Суду 03 червня 2021 року.

З вищевикладеного вбачається, що станом на дату підписання та подачі касаційної скарги (03 червня 2021 року) право представництва Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за наданою копією довіреності від 13 січня 2020 року № 27-534/20 у Заплішної Ольги Дмитрівни припинилося.

Таким чином, документи, надані на підтвердження наявності у Заплішної Ольги Дмитрівни повноважень здійснювати представництво інтересів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не свідчать про можливість Заплішної Ольги Дмитрівни здійснювати представництво інтересів Фонду у порядку його самопредставництва.

Крім того, до касаційної скарги не додано документів на підтвердження у Заплішної Ольги Дмитрівни статусу адвоката.

Зазначене також робить неможливим встановлення судом касаційної інстанції дійсних намірів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій у Верховному Суді, оскільки суду касаційної інстанції не надано доказів щодо належного уповноваження Заплішної Ольги Дмитрівни на вчинення будь-яких процесуальних дій у розумінні статті 59 КАС України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 21 січня 2020 року у справі №420/1085/19, від 02 березня 2021 року у справі № 160/172/20 та від 24 березня 2021 року у справі № 460/6199/20

Суд також вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду, в тому числі до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.

Керуючись статтями 55, 59, 248, 328, 332, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2017 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі №826/27595/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язати вчинити певні дії.

2. Повернути скаржнику касаційну скаргу.

3. Надіслати учасникам справи копію ухвали про повернення касаційної скарги.

4. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до Верховного Суду.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк