Справа № 380/10197/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/10197/20 пров. № А/857/8578/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника позивача Пащинської А.О.,

представника відповідача Боднар Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року (рішення ухвалене в м. Львів за правилами загального позовного провадження, судом під головуванням судді Костецького Н.В., дата складення повного тексту рішення - 26 березня 2021 року) у справі № 380/10197/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аїр-торг" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування повідомлення - рішення, суд-

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аїр-торг", звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № , та зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ "Аїр - торг " () за травень 2020 року та за червень 2020 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні вимог відмовити повністю.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що фактично за результатами перевірки даних встановлено, що ТОВ «АЇР-ТОРГ» () не надано до перевірки платіжні доручення які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплаченими у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України. Просить у задоволенні позову відмовити повністю. Також відповідач зазначає, що суд першої інстанції не дослідив зібрані у справі докази, копій платіжних документів роздрукованих з системи «Інтернет Банк» не перевірив за підтвердження фактів сплати, заявленого до відшкодування ПДВ. Операцій за якими виникло бюджетне відшкодування не дослідив на предмет реальності господарських операцій. Вважає, що позивач позбавлений доводити своє право на бюджетне відшкодування шляхом надання документів суду, які не були надані до перевірки. І таким документам суд не вправі давати правову оцінку. Стверджує, що рішення суду першої інстанції є немотивованим та необґрунтованим, позаяк відсутні мотиви відхилення доводів відповідача.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Додатків 3 до Податкових декларацій з податку на додану вартість Розрахунок суми бюджетного відшкодування, за травень-червень 2020 року, сума від`ємного значення - 48942429 грн. Звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення червень, серпень, жовтень 2019, лютий, березень, квітень 2020 року.

Всупереч покликань відповідача на відсутність під час перевірки банківських документів судом, із змісту п. 2.3 акту перевірки від 15.09.2020 за № 148/04.02-12/42992142, встановлено, що позивачем надавалися всі банківські документи, що підтверджують проведену оплату у лютому, травні, червні 2020 року, що підтверджено платіжними дорученнями. Вказана оплата здійснена шляхом застосування системи "Клієнт-Банк", шляхом накладення електронно-цифрового підпису. Суд дійшов висновку, що господарські операції з контрагентами-постачальником, вчинені у зазначений період, є реальними та підтверджені всіма необхідними і належним чином оформленими первинними документами, які були надані контролюючому органу в ході перевірки та які безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю товариства. Товариством дотримано всі передбачені Податковим кодексом України умови для формування показника податкового кредиту з податку на додану вартість, що зумовило виникнення від`ємного значення з цього податку.

Згідно п.п. "ґ" п.200.12 ст.200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку (абз. 6, 8 п.200.12 ст.200 ПК України).

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управління ДПС у Львівський області винесено 12.10.2020 податкові повідомлення-рішення:

№ виявлено відсутність права на урахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за декларацією з ПДВ за травень 2020 року поданою 22.06.2020 року та 17.07.2020 року у розмірі 21 281 077 грн;

№ виявлено відсутність права на урахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за декларацією з ПДВ за червень 2020 року поданою 20.07.2020 року у розмірі 27 661 352,00 грн.

Відповідно до вказаного акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Львівській області встановлено порушення п.200.1, п.200.4, статті 200 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами і доповненнями) та відмовлено в бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість.

Як слідує із змісту вказаного акту перевірки, доводів відповідача, які надані судам двох інстанцій причиною для висновку відповідача про порушення положень обумовленого законодавства та фактичною підставою для відмови у наданні бюджетного відшкодування слугувало не надання позивачем до перевірки платіжних доручень, які підтверджують сплату сум ПДВ заявлених до бюджетного відшкодування у попередніх та звітному податковому періоді постачальникам товарів /послуг або до Державного бюджету України.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у травні, червні 2020 року є придбання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, послуги з оренди офісного, складського приміщення, оренди зерносушарки, оренди погрузочного бункера, послуги охорони об`єктів, послуги з організації проведення сертифікації походження вантажу, послуги митного оформлення декларацій на здійснення експортних операцій, а саме вивезення за межі митної території України :

- кукурудзи, врожаю 2019 року, українського походження, насипом, фірма AGRO BORI EOOD (Іспанія); "RІSOIL EUROPE" LTD (Алжир);

- пшениці м`якої, не насіннєва, врожаю 2019 року 2-го, 3-го, 4-го класу, фірма AGRO BORI EOOD (Бангладеш), фірма Cargill International S.A. (Туніс), фірма LOUIS DREYFUS COMPAN SUISSE SA (Єгипет), фірма QUADRA COMMODITIES SA (Тайвань, провінція Китаю);

- ячменю українського походження, насипом, врожаю 2019 року, фірма AGRO BORE EOOD (Кувейт).

Відповідно до поданого позивачем розрахунку суми бюджетного відшкодування (ДЗ) до податкової декларації з ПДВ за травень 2020року ТзОВ АІР-ТОРГ () заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 21281077.

У таблиці 2 розшифровки сум податку фактично сплаченого у попередніх та у звітному податковому періоді постачальникам товарів послуг або до Державного бюджету України зазначено постачальників за такими індивідуальними номерами:

134 звітний період виникнення від`ємне значення -квітень 2020 року, сума від`ємного значення в тому рахунку сплачена постачальниками 10 593 734,67 грн;

46 звітний період виникнення від`ємне значення - червень 2019 року, сума від`ємного значення в тому рахунку сплачена постачальниками 3 205 517,36 грн;

46 звітний період виникнення від`ємне значення - серпень 2019 року, сума від`ємного значення в тому рахунку сплачена постачальниками 7 395 534,08 грн;

46 звітний період виникнення від`ємне значення - жовтень 2019 року, сума від`ємного значення в тому рахунку сплачена постачальниками 86 290,45 грн.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку суми бюджетного відшкодування (ДЗ) до податкової декларації з ПДВ за червень 2020 року ТзОВ АІР-ТОРГ () заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 27 661 352 грн.

У таблиці 2 розшифровки сум податку фактично сплаченого у попередніх та у звітному податковому періоді постачальникам товарів послуг або до Державного бюджету України зазначено постачальників за такими індивідуальними номерами:

134 звітний період виникнення від`ємне значення - лютий 2020 року, сума від`ємного значення в тому рахунку сплачена постачальниками 11 118 669,15 грн;

134 звітний період виникнення від`ємне значення - березень 2020 року, сума від`ємного значення в тому рахунку сплачена постачальниками 16 542 682,57 грн.

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про їх оскарження.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2. ст.198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3. ст.198 ПК України).

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлено ст. 200 ПК України.

Відповідно до п. 200.1. ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 вказаної статті передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1-3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1-3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п. 200.7 ст. 200 ПК України).

З урахуванням приведених положень законодавства, колегія суддів зазначає, що для отримання бюджетного відшкодування сум ПДВ необхідне виконання таких умов, як:

наявність від`ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті 200 ПК України, сформованої за рахунок сум ПДВ, віднесених платником до складу податкового кредиту, на підставі податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН;

фактична сплата ПДВ у складі вартості товарів (послуг) їх отримувачем у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України;

подання платником податків у складі податкової декларації заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України. (п. 200.7.1 ст. 200 ПК України).

Постановою КМ України № 26від 25 січня 2017 р. затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до п. 200.7.2 ст. 200 заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.10. ст. 200 ПК України встановлено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку (п. 200.12 ст. 200 ПК України).

Досліджуючи доводи апеляційної скарги стосовно відсутності у позивача правових підстав для отримання бюджетного відшкодування сум ПДВ, колегією суддів встановлено, що заявлені позивачем у вказаних розрахунках суми бюджетного відшкодування за травень та червень 2020року сформовані за рахунок показників податкового кредиту за операціями позивача з платниками податків, індивідуальні податкові номери яких: №34 за назвою платника податків ТзОВ «Велан південь Трейд»; №46 за назвою платника податків ТзОВ «Еко Трейд Захід». Підтвердженням вказаних обставин є розрахунки суми бюджетного відшкодування (ДЗ) до податкової декларації з ПДВ за травень та червень 2020 року, подані позивачем контролюючому органу.

Підставою для формування вказаних показників від`ємного значення сум ПДВ, заявленого до бюджетного відшкодування за травень 2020 року у розмірі 21281077 грн. та червень 2020 року у розмірі 27 661 352 грн. є показники податкового кредиту сформовані позивачем на підставі податкових накладних копії яких залучено до матеріалів справи, які зареєстровані у встановленому порядку в ЄРПН, на підтвердження чого до матеріалів справи позивачем залучено відповідні витяги з ЄДРПН. Вказані обставини відповідачем та його представниками не заперечувались.

За даними пунктів 3.6 - 3.16 названого акту перевірки, перевіркою операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг порушень не встановлено. За даними аналізу ціноутворень (придбання та реалізація) порушень не встановлено. Перевіркою операцій з придбання та зберігання ТМЦ не реалізованих на час перевірки порушень не встановлено. Перевіркою операцій із здійснення попередньої оплати за ТМЦ порушень не встановлено. Станом на час проведення перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, не встановлено включення позивачем до складу податкового кредиту за травень та червень 2020року податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну у ЄРПН. За результатами перевірки не встановлено наявність правовідносин позивача з платниками, установчі документи, первинні та інші документи, яких у судовому порядку визнані недійсними. В ході перевірки не встановлено серед постачальників суб`єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов`язання, або здійснюють операції не обумовлені економічними причинами (а.с. 36 т.1).

Окрім того, із змісту п. 3.16 та пунктів 3.17, 3.18 названого акту перевірки (а.с. 36-37 т.1) слідує, що під час перевірки не встановлено розбіжностей між сумами задекларованого позивачем податкового зобов`язання та податкового кредиту за травень та червень 2020 року.

За наведених висновків акту переірки, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які стосуються не дослідження судом обставин з приводу реальності операцій позивача, які вплинули на формування сум податкового кредиту та відповідного від`ємного значення заявленого до бюджетного відшкодування, позаяк в ході перевірки жодних порушень, які стосуються реальності таких операцій не встановлено, а за результатами вказаної перевірки відповідачем підтверджено правомірність сум задекларованого позивачем податкового кредиту за рахунок якого утворено спірні суми від`ємного значення, а як наслідок такого підтвердження сум податкового кредиту відповідачем фактично прийнято вказані операції як такі що фактично відбулися.

Водночас колегія суддів звертає увагу на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до яких відповідач не може покликатися на докази та обставини які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Стосовно ж виявленого порушення у сумі задекларованого бюджетного відшкодування з ПДВ, то як слідує із змісту пояснень позивача наданих суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги відповідач покликається на не підтвердження позивачем в ході перевірки належними платіжними документами фактичної сплати сум ПДВ у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Досліджуючи вказані доводи апеляційної скарги, колегією суддів враховано, що відповідно до пунктів 2.3 акту перевірки (а.с. 22-23 т.1) до перевірки було надано банківські документи в тому числі за червень- жовтень 2019 року, лютий - червень 2020 року. При цьому, акт перевірки не містить жодних доводів з покликанням на відповідні докази в тому рахунку і на акти осіб, які проводили перевірку щодо не надання позивачем до перевірки певних банківських документів, які підтверджували сплату сум ПДВ, які задекларовані у складі бюджетного відшкодування. Не надано відповідачем і доказів витребування від позивача певних банківських документів, які підтверджували сплату вказаних сум ПДВ, заявлених до бюджетного відшкодування.

Як наслідок доводи апеляційної скарги з покликанням на ст.44 ПК України щодо неможливості дослідження судом платіжних документів, які не були надані контролюючому під час перевірки та які підтверджують сплату сум ПДВ заявлених до бюджетного відшкодування не відповідають фактичним обставинам справи та відомостям, які відображені у акті перевірки.

Водночас колегією суддів встановлено, що обмеження прав позивача на офіційне з`ясування судом всіх обставин справи (в тому рахунку і на підставі доказів, які підтверджують сплату сум ПДВ) призводить до порушення принципу верховенства права, закріпленого у ст. 6 КАС України.

Окрім того, зібраними у справі доказами підтверджуються обставини щодо проведення розрахунків за переліченими первинними документами та податковими накладними, які стали підставою для формування сум податкового кредиту та відповідного від`ємного значення заявленого до бюджетного відшкодування.

Підтвердженням вказаних обставин є платіжні доручення про переказ коштів в оплату товару на користь ТзОВ «Велан південь Трейд» та ТзОВ «Еко Трейд Захід» з оригінальною відміткою штемпеля банківської установи та підписом, за переліком (а.с.214-245 том 1).

Відносно ж доводів апеляційної скарги стосовно того, що в ході перевірки не могло бути прийнято у якості доказу платіжних документів, сформованих в системах "Клієнт-Банк" та "Клієнт-Internet-Банк", скріплених електронним підписом, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, позаяк відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 №22, електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Користування системою "Клієнт-Банк", "Клієнт-Internet-Банк" регулюється, крім договору між банком та клієнтом, Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Законом України "Про електронний цифровий підпис", Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Згідно до вимог ст. 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ. Порядок застосування електронного підпису, у тому числі електронного цифрового підпису, для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний цифровий підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи. Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ: процедуру перевірки електронного підпису; процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ.

Натомість відповідач на вказані обставини не зважив, відповідних відомостей щодо формування платіжних документів в системі "Клієнт-Банк" та "Клієнт-Internet-Банк» та їх підписання електронно-цифровим підписом не врахував та не досліджував, що вказує на безпідставність приведених відповідачем доводів.

Також судом враховано, що позивач на підтвердження вказаних електронних платіжних документів серед іншого надав перелічені платіжні доручення з оригінальною відміткою штемпеля банківської установи та підписом, за переліком (а.с.214-245 том 1).

Водночас колегією суддів враховано, що на виконання положень п. 200.7. ст. 200 ПК України позивачем в установленому порядку серед переліку додатків до податкової декларації з ПДВ за травень та червень 2020 року було надано відповідні заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображена у податковій декларації.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем в повному обсязі дотримано положень п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами і доповненнями).

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень рішень та наявності підстав для їх скасування.

З урахуванням положень пунктів 200.10 та 200.12 ст. 200 ПК України, податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року №26 підставним є також рішення суду в частині зобов`язання відповідача, внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ "Аїр -торг" у розмірі 21281077 грн та у розмірі 27661352 грн та присудження судових витрат.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 380/10197/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 24 червня 2021 року.