Справа № 380/1744/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року справа №380/1744/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Новак Л.М.

за участю:

представника позивача Горонного О.О.

представника відповідача Болотіна М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення рішення (форми Ф) № від 30.06.2017 року, яким нараховано податкове зобов`язання на суму 95745 грн. 24 коп.;

податкове повідомлення рішення (форми Ф) № від 30.06.2017 року, яким нараховано податкове зобов`язання на суму 98093 грн. 02 коп.;

податкове повідомлення рішення (форми Ф) №1-1309 від 01.06.2018 року, яким нараховано податкове зобов`язання на суму 95745 грн. 24 коп.;

податкове повідомлення рішення (форми Ф) №1-1309 від 01.06.2018 року, яким нараховано податкове зобов`язання на суму 98093 грн. 02 коп.;

податкове повідомлення рішення (форми Ф) №-1309 від 27.06.2019 року, яким нараховано податкове зобов`язання на суму 97806 грн. 95 коп.;

податкове повідомлення рішення (форми Ф) №-1309 від 27.06.2019 року, яким нараховано податкове зобов`язання на суму 95745 грн. 24 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на земельних ділянках, які знаходяться у власності позивача не розпочиналось здійснення будь-яких будівельних робіт. На них не містяться об`єкти незавершеного будівництва, а також згадані ділянки повністю вільні від забудови. Більше того, з наданих відповідачем документів слідує, що ставка земельного податку в розмірі 3% визначена на підставі, що згадані земельні ділянки були включені до Реєстру земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб під незавершеним будівництвом з датою початку будівництва 2013 рік. Вказує, що оскільки Трускавецькою міською радою ставка земельного податку в розмірі 3% визначена не для земельних ділянок із об`єктами самочинного будівництва, а для ділянок із незавершеним будівництвом, то для застосування 3-ї ставки земельного податку до земельних ділянок позивача, остання мала б отримати документ, який дає право виконувати будівельні роботи, а також безпосередньо приступити до процесу створення нерухомого майна, тобто розпочати будівництво. Зазначає, що не отримувала декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт та інших документів, необхідних для початку будівництва. На вказаних земельних ділянках відсутні і будь-які об`єкти самочинного будівництва. Окрім того, п.4 рішення Трускавецької міської ради №166 від 19.05.2016 року «Про встановлення розмірів орендної плати та ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Трускавця в особі Трускаецької міської ради та у власності фізичних та юридичних осіб» ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 23.08.2017 року у справі №457/908/17 з метою забезпечення позову був зупинений. 24.09.2018 року Трускавецьким міським судом Львівської області у вказаній справі було ухвалено рішення про задоволення позову та скасування згаданого п.4. Вказує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 року рішення від 24.09.2018 року скасовано. Відтак, вжитий захід забезпечення позову продовжував свою дію до 23.09.2019 року, а тому на час зупинення дії п.4 рішення №166 від 19.05.2016 року згаданий земельний податок нараховуватись не міг. Також стверджує, що позивач була власником земельних ділянок, щодо яких контролюючим органом було нараховано податок до 27.05.2019 року. Відтак, саме до 27.05.2019 року вона була платником земельного податку як власник означених земельних ділянок.

Представник позивача просить позов задоволити з урахуванням наведених мотивів.

У своїх запереченнях відповідач вказує, що дозвіл на виконання будівельних робіт на вказаних земельних ділянках, отриманий ОСОБА_2 у 2004 році, є дозволом на виконання будівельних робіт позивачем у зв`язку з переходом права власності на земельні ділянки та об`єкти незавершеного будівництва, які розміщені на даних земельних ділянках. Окрім того, у листі Трускавецької міської ради наголошено, що протягом тринадцяти років земельні ділянки позивачем не використовуються за цільовим призначенням, а земельний податок за користування цими земельними ділянками необхідно нараховувати у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, згідно рішення Трускавецької міської ради №166 від 19.05.2016 року.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Ухвалою суду від 24.02.2021 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 22.04.2021 року строк проведення підготовчого провадження продовжено на тридцять днів.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 20.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Як вбачається з Державних актів на право власності на земельну ділянку, які містяться в матеріалах справи, позивач від 11.06.2005 року є власником земельної ділянки за цільовим призначенням: обслуговування готелю курортного типу площею 0,2674 га за адресою АДРЕСА_1 та від 11.06.2005 року - земельної ділянки за цільовим призначенням: обслуговування лікувально-діагностичного комплексу площею 0, 2610 га за адресою АДРЕСА_1 .

Окрім того, в матеріалах справи наявні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168096719 від 27.05.2019 року та за №168092375 від 27.05.2019 року, відповідно до яких земельні ділянки з кадастровим номером :11:009:0015 площею 0,2674 га та з кадастровим номером :11:009:0010 площею 0,261 га знаходяться у приватній власності ОСОБА_3 .

Відповідачем щодо позивача прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення рішення (форми Ф) № від 30.06.2017 року, відповідно до якого загальна сума податкового зобов`язання за 2017 рік з земельного податку з фізичних осіб становить 95745 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 24 коп.;

- податкове повідомлення рішення (форми Ф) № від 30.06.2017 року, відповідно до якого загальна сума податкового зобов`язання за 2017 рік з земельного податку з фізичних осіб становить 98093 (дев`яносто вісім тисяч дев`яносто три) грн. 02 коп.;

- податкове повідомлення рішення (форми Ф) №1-1309 від 01.06.2018 року, відповідно до якого загальна сума податкового зобов`язання за 2018 рік з земельного податку з фізичних осіб становить 95745 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 24 коп.;

- податкове повідомлення рішення (форми Ф) №1-1309 від 01.06.2018 року, відповідно до якого загальна сума податкового зобов`язання за 2018 рік з земельного податку з фізичних осіб становить 98093 (дев`яносто вісім тисяч дев`яносто три) грн. 02 коп.;

- податкове повідомлення рішення (форми Ф) №-1309 від 27.06.2019 року, відповідно до якого загальна сума податкового зобов`язання за 2019 рік з земельного податку з фізичних осіб становить 97806 (дев`яносто сім тисяч вісімсот шість) грн. 95 коп.;

- податкове повідомлення рішення (форми Ф) №-1309 від 27.06.2019 року, відповідно до якого загальна сума податкового зобов`язання за 2019 рік з земельного податку з фізичних осіб становить 95466 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 02 коп.

Вказані податкові повідомлення-рішення стосуються вищезазначених земельних ділянок, що сторонами не заперечується.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернулася з позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є прийняті податкові повідомлення-рішення від № від 30.06.2017 року; № від 30.06.2017 року; №1-1309 від 01.06.2018 року; №1-1309 від 01.06.2018 року; №-1309 від 27.06.2019 року; №-1309 від 27.06.2019 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Щодо строку оскарження позивачем спірних податкових повідомлень-рішень від 30.06.2017 року, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявне рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/6086/20 від 20.11.2020 року, яким позов задоволено повністю; стягнено з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг в сумі 580949 грн. 49 коп.

Вказана сума податкового боргу виникла на підставі спірних податкових повідомлень-рішень.

При цьому, в матеріалах міститься також клопотання представника позивача від 10.12.2020 року про ознайомлення з матеріалами справи №380/6086/20 після отримання згаданого рішення.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що позивач дізнався про податкові повідомлення-рішення від 30.06.2017 року з рішення у справі №380/6086/20 та під час ознайомлення з матеріалами цієї справи. Окрім того, як вбачається із корінців спірних податкових повідомлень-рішень у графі «податкове повідомлення-рішення отримав» відсутні прізвище та ініціали, дата та підпис позивача.

При цьому, листи з податковими повідомленнями-рішеннями від 30.06.2017 року повертались на адресу відправника та належним чином йому не вручались.

Згідно із ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, суд вважає, що позивачем не пропущено строку оскарження позивачем спірних податкових повідомлень-рішень, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України, оскільки він дізнався про них щонайменше з рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/6086/20 від 20.11.2020 року, а до суду звернувся 03.02.2021 року (штемпель на конверті).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - ПК України).

Як передбачено п.12.3 ст.12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Згідно з п.270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п.271.2 ст.270 ПК України).

Статтею 285 ПК України передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Як передбачено п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку.

Згідно із п.287.1 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (п.274.1 ст.274 ПК України).

Судом встановлено, що земельні ділянки, на підставі яких відповідачем прийняті вказані податкові повідомлення-рішення знаходились у власності позивача з 11.06.2005 року (Державні акти на право власності на земельні ділянки, які містяться в матеріалах справи) по 27.05.2019 року (договори дарування земельних ділянок за кадастровими номерами :11:009:0015 та :11:009:0010 від 27.05.2019 року.

Як вбачається з п.3.4.2 додатку №1 до п.1 рішення сорок восьмої сесії шостого демократичного скликання Трускавецької міської ради Львівської області №817 від 16.04.2015 року «Про внесення змін до рішення Трускавецької міської ради №789 від 30.01.2015 року «Про встановлення місцевих податків та зборів на території м.Трускавця» земельний податок для фізичних та юридичних осіб за земельні ділянки, які перебувають у власності, нормативну грошову оцінку яких проведено складає 1 відсоток від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно із п.3.4.4 додатку №1 до п.4 рішення дванадцятої сесії сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради Львівської області №817 від 16.04.2015 року «Про встановлення розмірів орендної плати та ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Трускавця в особі Трускавецької міської ради та у власності фізичних і юридичних осіб» земельний податок на земельні ділянки, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб для ведення комерційної діяльності на яких розпочато будівельні роботи та не закінчено протягом трьох років з дня отримання декларації (дозволу) на початок будівельних робіт, в тому числі на реконструкцію, а також на яких розташовані металеві кіоски або павільйони складає 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

Відтак, об`єктом оподаткування, згідно даної ухвали органу місцевого самоврядування, є не лише земельні ділянки з відповідним цільовим призначенням, а й з такою ознакою, як початок будівельних робіт та не закінчення їх протягом трьох років з дня отримання декларації (дозволу) на початок будівельних робіт, в тому числі на реконструкцію.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 23.08.2017 року у справі №457/908/17 клопотання про забезпечення позову задоволено: зупинено дію п.4 «Про встановлення розмірів орендної плати та ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Трускавця в особі Трускавецької міської ради та у власності фізичних і юридичних осіб» рішення Трускавецької міської ради «Про встановлення місцевих податків та зборів на території м.Трускавця» №166 від 19.05.2016 року.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 24.09.2018 року у справі №457/908/17 позов задоволено; визнано протиправним та скасовано п.4 рішення Трускавецької міської ради «Про встановлення розмірів орендної плати та ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Трускавця в особі Трускавецької міської ради та у власності фізичних і юридичних осіб» №166 від 19.05.2016 року про внесення змін до рішення Трускавецької міської ради №789 від 30.01.2015 року «Про встановлення місцевих податків та зборів на території м.Трускавця»

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 року у справі №857/8592/19 апеляційну скаргу Трускавецької міської ради Львівської області задоволено частково; рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 24.09.2018 року у справі №457/908/17 скасовано; адміністративний позов про визнання протиправним та скасування п.4 рішення Трускавецької міської ради №166 від 19.05.2016 року залишено без розгляду.

Суд звертає увагу, що вжитий Трускавецьким міським судом Львівської області в ухвалі від 19.05.2019 року захід забезпечення позову, яким зупинено дію п.4 рішення №166 Трускавецької міської ради зберігав свою дію до 23.09.2019 року (день прийняття постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №857/8592/19).

Відтак, суд дійшов висновку, що у вказаний період відповідач не мав законних підстав застосовувати п.4 рішення №166 при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень.

Окрім того, суд зазначає, що п.4 рішення №166 Трускавецької міської ради Львівської області передбачає сплату земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, на яких розпочато будівельні роботи та не закінчено протягом трьох років з дня отримання декларації (дозволу) на початок будівельних робіт.

В матеріалах справи наявні акти обстеження згаданих земельних ділянок від 10.07.2020 року №1 та №2, в яких зазначено, що такі вільні від забудови, об`єкти незавершеного будівництва на них відсутні, вони покриті рослинною та чагарниковою рослинністю.

Враховуючи, що на вказаних ділянках не розпочато будівельних робіт, суд вважає, що відповідач неправомірно застосував п.4 рішення №166 приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення.

Окрім того, відповідачем не доведено наявності у позивача декларації (дозволу) на початок будівельних робіт на цих ділянках.

При цьому, інші доводи відповідача спростовуються викладеними обставинами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від № від 30.06.2017 року; № від 30.06.2017 року; №1-1309 від 01.06.2018 року; №1-1309 від 01.06.2018 року; №-1309 від 27.06.2019 року; №-1309 від 27.06.2019 року не відповідають критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягають скасуванню.

Відтак, позовні вимоги є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання правничої допомоги та її оплати, питання щодо стягнення таких витрат може бути вирішено після надання позивачем відповідних доказів.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення № від 30.06.2017 року, № від 30.06.2017 року, №1-1309 від 01.06.2018 року, №1-1309 від 01.06.2018 року, №-1309 від 27.06.2019 року, №-1309 від 27.06.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), 5448 (п`ять тисяч чотириста сорок вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 червня 2021 року.

Суддя В.Я.Мартинюк