Справа № 326/616/21
Суддя: Каряка Д. О.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 326/616/21
Провадження № 2-а/326/7/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського відділення поліції Бердянського відділу Головного управління національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: 1) поновити строк на оскарження постанови серія ЕГА № 211657 від 28.03.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.; 2) скасувати постанову серія ЕГА № 211657 від 28.03.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. та провадження по справі закрити; 3) стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2021 поліцейським Приморського ВП Бердянського відділу ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Чинчинко Я.Ю. було винесено постанову серія ЕГА № 211657 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 170 грн. Вищезазначена стаття передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. З даною постановою він не згодний, вважає її такою, що не відповідає чинному законодавству, складеною з істотним порушенням його прав.

Згідно зазначеного в постанові, він перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно чим порушив п.п. 1 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, при цьому в протоколі докази вчинення адміністративного правопорушення відсутні, жодної інформації про свідків чи фото-відео зйомки немає. Крім того, примірник постанови не вручався хоча від його отримання він не відмовлявся. Йому надали лише квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови за яку він і розписувався в постанові (примірник постанови він так і не отримав, копію постанови йому на його вимогу, надали у відділку поліції).

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки порушення особою правил карантину, які встановлені не у конституційний спосіб, не є підставою адміністративної відповідальності. Він оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, зазначаючи, що його дії не є правопорушенням, так як карантинне обмеження щодо носіння маски порушує його конституційні права. Як наслідок, згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП інспектор поліції мав скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Вказаної норми закону дотримано не було. Зважаючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення він оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, а інспектор поліції в порушення ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не склав та не надав йому можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги, чим порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення (інформація про свідків, фото-відео зйомка). Примірник постанови йому не вручався, хоча від його отримання він не відмовлявся.

В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимогах наполягають в повному обсязі, просять їх задовольнити (а.с.32).

Представник відповідача - Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.28), заяв про розгляд справи без його участі, чи відзиву на позов від нього не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін, без технічної фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

28.03.2021 ОСОБА_1 перебував в громадській споруді - магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованому по АДРЕСА_1, без вдягнутих засобів індивідуального захисту зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив п.п. 1 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, що підтверджується рапортами Приморського ВП Бердянського відділу ГУНП в Запорізькій області № 1147 від 28.03.2021, № 1148 від 28.03.2021 (а.с.30, 31).

За фактом вчинення правопорушення 28.03.2021 о 09.53 годині поліцейським Приморського ВП Бердянського відділу ГУНП в Запорізькій області Чинчинко Я.Ю. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 211657, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.7).

Не погодившись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 вказаного Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прийнято Постанову КМ України № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно з якою, з метою запобігання поширенню на території України вказаної гострої респіраторної хвороби, з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2021 року на території України карантин, продовжено на всій території України дію карантину згідно з Постановами КМ № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 за № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно п.п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У випадках, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, згідно з оскаржуваною постановою, стало виявлення посадовою особою підрозділу поліції у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » позивача без видимих засобів індивідуального захисту.

Позивач заперечує наявність в його діях правопорушення, незважаючи на те, що не оспорює факт перебування в приміщенні магазину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, визначених п.п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 та ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Оспорюючи законність постанови серії ЕГА № 211657 від 28.03.2021, позивач посилається те, що не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Проте, рапортами підтверджено порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а отже позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Що стосується наявності, на думку позивача, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та відсутності протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У даному випадку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.44-3 КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ даної категорії віднесено до компетенції органів Національної поліції, а тому протоколи в даній категорії справ не складаються. Виняток становлять лише випадки, передбачені ч. 5 ст. 258 КУпАП, а саме, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. За таких умов складається протокол, який є додатком до постанови. Однак, жодних доказів на підтвердження наявності у працівника органу Національної поліції підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення, позивачем суду не надано.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову ОСОБА_1 вказує на те, що обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Однак, суд не може погодитися із вказаними твердженнями позивача з огляду на наступне.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020, є чинною, її норми є обов`язковими для виконання всіма особами на території України, окремі положення вказаного нормативно-правового акту, в тому числі п.п. 1 п. 2, неконституційними не визнавалися, а посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 у справі № 1-14/2020 (230/20) є безпідставним, оскільки Великою палатою Конституційного Суду України в цій справі розглядалося конституційне подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 20 травня 2020 року № 392 і в цій частині було закрито конституційне провадження.

В свою чергу, ст. 3 Конституції України задекларовано як найвищу соціальну цінність здоров`я та безпеку людини, наявність у держави позитивного обов`язку охороняти життя людини та громадянина, у т.ч. з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Ураховуючи положення ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що позивачем з поважних причини пропущено строк для подання даного позову до суду, оскільки оскаржувану постанову отримано ним лише 05.04.2021, а до суду він звернувся 12.04.2021 такий строк підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 77, 139, 241-246, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви про скасування постанови серія ЕГА № 211657 від 28.03.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приморського відділення поліції Бердянського відділу Головного управління національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Копію рішення направити сторонам відповідно до ст. 251 КАС України.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів до третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

08.06.21