Справа № 420/3007/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3007/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» до Одеської митниці Держмитслужби України про:

визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500110/2021/000014/2 від 04 лютого 2021 року;

визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000015/2 від 05 лютого 2021 року;

визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500110/2021/000016/2 від 07 лютого 2021 року;

визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000025/2 від 24 лютого 2021 року;

визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000026/2 від 26 лютого 2021 року;

визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00020 від 04 лютого 2021 року;

визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00021 від 05 лютого 2021 року;

визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00022 від 07 лютого 2021 року;

визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500020/2021/00126 від 24 лютого 2021 року;

визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500020/2021/00131 від 26 лютого 2021 року.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» зазначає, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товарів за першим методом за ціною договору. Проте, Одеською митницею Держмитслужби, всупереч вимогам діючого законодавства, за результатами опрацювання поданих митних декларацій та документів, винесені картки відмови у прийнятті митних декларацій та прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, яким митну вартість товарів визначено за другорядним методом.

Позивачем наголошувалося, що Одеською митницею Держмитслужби в оскаржуваних рішеннях не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішеннях доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

29 квітня 2021 року, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

27 травня 2021 року, закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У судове засідання, призначене на 16 червня 2021 року, особи, які беруть участь у розгляді справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

11 червня 2021 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду, від представника позивача, надійшло клопотання про продовження розгляду справи за її відсутності, у порядку письмового провадження (вх.№30672/21).

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України розгляд справи здійснено судом без участі сторін у порядку письмового провадження.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив (вх.№15391/21 від 29.03.2021р.) на позовну заяву (т.І, а.с.147-159).

Відзив обґрунтований наступним.

Під час митного контролю товарів за митними деклараціями поданими Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА», програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками 105-2 сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 Митного кодексу України прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також, під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; відповідно до п.5.1 Контракту оплата за товар здійснюється згідно з інструкціями, зазначеними у договорі, проте, будь-які інструкції та умови оплати за товар (передплата, післяплата) не зазначено; наданий до митного оформлення прайс-лист б/н від 30.12.2020 року не містить умов поставки товарів відповідно до яких зазначена ціна товару, при цьому, згідно прайс-листа ціна товару становить 3,265 доларів США/кілограм, а згідно інвойсу 3,71 доларів США/кілограм; згідно наданого до митного оформлення коносаменту портом вивантаження товару є м. Одеса. Проте, згідно інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Чорноморськ, тобто, наявна невідповідність пункту призначення товару згідно наданих документів; також, відповідно до п.4.5 Контракту продавець зобов`язаний в інвойсах та інших супровідних документах вказати всю необхідну інформацію про товар, але будь-яка інформація про умови оплати за товар (передплата, післяплата) у інвойсі не зазначена. Таким чином, у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товар; згідно п.8 з договору (контракту) визначено, що додаткове страхування може проводитися за домовленістю сторін. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Станом на 24 червня 2021 року інших заяв по суті справи на адресу суду від сторін не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» було подано до митного оформлення митні декларації №№UA500020.2021.006360 від 23.02.2021 року, UA5000.2021.006764 від 25.02.2021 року, UA500110.2021.002703 від 04.02.2021 року, UA500110.2021.002768 від 05.02.2021 року та UA500110.2021.003003 від 07.02.2021 року на каву натуральну, розчинна сублімована. Країна виробництва Польща.

Вищевказані товари було придбано за зовнішньоекономічним контрактом на поставку №1-IN від 18.02.2020 року, укладеного між компанією «Trading Group Spolca z.o.o.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» (т.І, а.с.174-178).

Відповідно до умов контракту №1-IN від 18.02.2020 року, компанією «Trading Group Spolca z.o.o.» зобов`язується на умовах даної угоди поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» товар (кава розчинна сублімована «Касике»), а Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» зобов`язується прийняти та оплатити поставлені товари згідно умов даної угоди. Валюта угоди долар США. Загальна сума договору складає 500000,00 доларів США. Поставка товару здійснюється однією партією (т.І, а.с.174).

Згідно п. 5.1, 5.2 контракту №1-IN від 18.02.2020 року, якщо тільки інше не вказано в інвойсах, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» сплачує 100% загальної суми інвойсу на окрему партію, шляхом банківського переводу SWIFT, у відповідності з інструкціями та реквізитам, вказаним у договорі.

У свою чергу, компанія «Trading Group Spolca z.o.o.» сплачує усі податкові, митні платежі та мито, як і інші витрати, пов`язані з виконанням умов контракту №1-IN від 18.02.2020 року на території країни постачальника. Ціна, вказана в інвойсі, є остаточною ціною товару та повністю включає в себе усі податки, мито та інші обов`язкові платежі, які постачальник самостійно сплачує у відповідності з діючим законодавством країни реєстрації постачальника (т.І, а.с.175).

Для підтвердження вказаних у поданих до митного оформлення деклараціях відомостей, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» до митного органу було надано:

до митної декларації №UA500110.2021.002703 від 04.02.2021 року: контракт №1-ІN від 18.02.2020 року, пакувальний лист №016842 від 24.12.2020 року, рахунок-фактуру (інвойс) №016842 від 24.12.2020 року, коносамент №МЕDUST440469 від 28.12.2020 року, автотранспортну накладну №621/1 від 03.02.2021 року, сертифікат про походження товару №157216 від 17.12.2020 року, прайс-лист виробника товару б/н від 10.12.2020 року, заява декларанта або уповноваженої особи у вигляді листа про те, що товари не є генетично модифікованим організмом б/н від 18.12.2020 року; декларація про походження товару №016842 від 24.12.2020 року (т.І, а.с.166-181);

до митної декларації №UA500110.2021.003003 від 07.02.2021 року: контракт №1-ІN 18.02.2020 року, пакувальний лист №043230 від 27.01.2021 року, рахунок-фактуру (інвойс) №043230 від 27.01.2021 року, автотранспортну накладну №868991 від 01.02.2021 року, сертифікат про походження товару №157251 від 22.12.2020 року, прайс-лист виробника товару б/н від 14.01.2021 року, сертифікат якості від 21.12.2020 року; декларація про походження товару №043230 від 27.01.2021 року; книжка МДП DХ83493868 від 01.02.2021 року (т.І, а.с.194-208);

до митної декларації №UA500110.2021.002768 від 05.02.2021 року: контракт №1-ІN 18.02.2020 року, пакувальний лист №475/20 від 31.12.2020 року, рахунок-фактуру (інвойс) №475/20 від 31.12.2020 року, коносамент №SSZ0856063 року, автотранспортну накладну №623/1 від 04.02.2021 року, сертифікат про походження товару №157296 від 23.12.2020 року, прайс-лист виробника товару б/н від 17.12.2020 року, сертифікат якості №0039/21 від 06.01.2021 року; декларація про походження товару №475/20 від 31.12.2020 року, заява декларанта або уповноваженої особи у вигляді листа про те, що товари не є генетично модифікованим організмом №0040/21 від 06.01.2021 року (т.І, а.с.221-235);

до митної декларації №UA5000.2021.006764 від 25.02.2021 року: контракт №1-ІN 18.02.2020 року, пакувальний лист №021/21від 14.01.2021 року, рахунок-фактуру (інвойс) №021/21 від 14.01.2021 року, коносамент №SSZ0866558 від 14.01.2021 року, навантажувальний документ наряд №NOR0643 від 24.02.2021 року, сертифікат про походження товару №157366 від 07.01.2021 року, прайс-лист виробника товару б/н від 30.12.2020 року, заява декларанта або уповноваженої особи у вигляді листа про те, що товари не є генетично модифікованим організмом №0036/21 від 06.01.2021 року (т.І, а.с.248-250, т.ІІ, а.с.1-9);

до митної декларації № UA500020.2021.006360 від 23.02.2021 року: контракт №1-ІN від 18.02.2020 року, рахунок-фактуру (інвойс) №016913 від 15.01.2021 року, коносамент №MEDUST464337 від 18.01.2021 року, автотранспортну накладну №NOR0640 від 23.02.2021 року, сертифікат про походження товару №1573713 від 07.01.2021 року, прайс-лист виробника товару б/н від 30.12.2020 року, заява декларанта або уповноваженої особи у вигляді листа про те, що товари не є генетично модифікованим організмом б/н від 08.01.2021 року, декларація про походження товару №016913 від 15.01.2021 року, сертифікат якості б/н від 08.01.2021 року (т.ІІ, а.с.24-38).

Під час митного контролю товарів за митними деклараціями №№UA500020.2021.006360 від 23.02.2021 року, UA5000.2021.006764 від 25.02.2021 року, UA500110.2021.002703 від 04.02.2021 року, UA500110.2021.002768 від 05.02.2021 року та UA500110.2021.003003 від 07.02.2021 року, програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України прийняття рішення про коригування митної вартості.

Одеською митницею Держмитслужби були прийняті картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №№UA500110/2021/00020 від 04.02.2021 року (т.І, а.с.166), UA500110/2021/00022 від 07.02.2021 року (т.І, а.с.192), UA500110/2021/00021 від 05.02.2021 року (т.І, а.с.219), UA500020/2021/00131 від 25.02.2021 року (т.ІІ, а.с.12), UA500020/2021/126 від 23.02.2021 року (т.ІІ, а.с.41).

Декларанта було зобов`язано відповідно до п.3 ст.53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Зокрема: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особами на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; страхові документи, а також страхові документи, що містять відомості про вартість страхування.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА», листами від 24.02.2021 року, від 25.02.2021 року, від 04.07.02.2021, від 05.02.2021 року, від 07.02.2021 року повідомило Одеську митницю Держмитслужби про неможливість надання додаткових документів. (т.І, а.с.19,53,106,107,108).

Одеською митницею Держмитслужби були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2020/000014/2 від 04.02.2021 року (т.І, а.с.164-165); №UA500110/2021/000016/2 від 07.02.2021 року (т.І, 190-191); №UA500110/2021/000015/2 від 05.02.2021 року (т.І, а.с.217-218); №UA500020/2021/000026/2 від 26.02.2021 року (т.ІІ, а.с.10-11); №UA500020/2021/000025/2 від 24.02.2021 року (т.ІІ, а.с.39-40).

Не погоджуючись з рішеннями Одеської митниці Держмитслужби, вважаючи їх протиправними та такими, які прийняті без урахування усіх обставин справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» звернулось до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний кодекс України №4495-VІ від 13.03.2012 року (далі МК України) встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування.

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У силу приписів частини 3 статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 статті 248 МК України, визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина перша статті 257 МК України).

Статтями 49, 50 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно частини 2 статті VII ГААТ, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частиною 4 статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).

Згідно статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (стаття 52 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно частини 5 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Аналізуючи вказані норми митного законодавства, можна дійти висновку, що саме на декларанта покладено обов`язок надавати митному органу під час митного оформлення товару банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, при цьому, використані декларантом документи повинні бути об`єктивними, підтвердженими документально та піддаватися обчисленню, також підлягають включенню до ціни товару і витрати на його транспортування, які не були включені до ціни товару, а у разі, якщо дані, які містяться у поданих документах, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, митний орган має виключну компетенцію у питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Митний орган має право упевнитися у достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Відтак, митниця, у разі виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відомостей, які містяться у документах, поданих митному органові, має право витребувати у декларанта додаткові документи, що є її правом, реалізованим у межах повноважень.

При цьому, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Втім, в оскаржуваних рішеннях відповідача, як встановлено матеріалами справи, Одеська митниця Держмитслужба посилається на те, що надані позивачем під час митного оформлення документи містять наступні розбіжності: у товаросупровідних документах містяться розбіжності відомостей щодо номеру коносаменту; копію декларації країни відправлення надано без перекладу на державну мову; оригінал інвойсу не містить всієї інформації, яка має бути зазначена у ньому згідно контракту; у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсах, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; у поданому до митного оформлення інвойсі відсутні банківські реквізити сторін зовнішньоекономічної угоди; не надано документів які підтверджують витрати на транспортування та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Суд не погоджується з позицією митного органу щодо неповноти відомостей у наданих позивачем під час митного оформлення товарів документах, з огляду на наступне.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про обов`язок митниці зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити складові митної вартості та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтвердженим відповідними доказами.

Також, відповідно до наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» №598 від 24.05.2012 року, зареєстрованого Міністерством юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Аналіз графи 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів свідчить про відсутність інших доводів про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), окрім твердження про те, що у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості містяться розбіжності, а декларант відмовився від подання додаткових документів.

Частиною 2 статті 55 МК України передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відтак рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини 7 статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто, не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Одеською митницею Держмитслужби було витребувано від позивача: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особами на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; страхові документи, а також страхові документи, що містять відомості про вартість страхування, проте жодним чином не зазначено, який з пунктів, що викликають сумніви, вказані документи можуть підтвердити чи спростувати.

Крім того, на думку суду, Одеською митницею Держмитслужби не було у повній мірі досліджено умови господарської операції між компанією «Trading Group Spolca z.o.o.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» та не надано належної оцінки умовам контракту №09/20 від 10.11.2020 року на поставку №1-IN від 18.02.2020 року.

Зокрема, стосовно посилань митного органу про у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, суд зазначає наступне.

Відповідно умов контракту №1-IN від 18.02.2020 року, зокрема, п.5.2 постачальник сплачує всі податкові, митні платежі та мито, як і інші витрати, пов`язані з виконанням умов цього контракту на території країни постачальника. Ціна, вказана в інвойсі, є остаточною ціною товару та повністю включає в себе усі податки, мито та інші обов`язкові платежі, які постачальник самостійно сплачує у відповідності з діючим законодавством країни реєстрації постачальника.

Таким чином, суд не погоджується з твердженнями відповідача, про відсутність інформації, серед іншого у контракті, про включення вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Стосовно посилань Одеської митниці Держмитслужби, що відповідно до п.5.1 контракту №1-IN від 18.02.2020 року оплата за товар здійснюється згідно з інструкціями, зазначеними у договорі, проте, будь-які інструкції та умов оплати за товар (передплата, післяплата) не зазначено, суд вказує, що договором не передбачена наявність інструкцій умови оплати за товар, а передбачено, що якщо тільки інше не вказано в інвойсах, покупець сплачує 100% загальної суми інвойсу на окрему партію шляхом банківського переводу SWIFT, що не передбачає надання окремих інструкцій.

Щодо наявності відмінностей у ціні товару між прайс-листом та інвойсом (згідно прайс-листа ціна товару становить 3,265 доларів США/кілограм, а згідно інвойсу 3,71 доларів США/кілограм), суд зазначає, що ціна товару зазначена в інвойсі є вищою та у даному випадку, заниження митної вартості у порівняні з прайс-листом - не вбачається. Крім того, відповідно до ч.3 ст.53 МК України прайс-лист є додатковим документом, а не основним.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, який на практиці частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

Згідно загальноприйнятої світової практики, прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Калькуляція - це розрахунково-вартісна методика обліку, за допомогою якого обраховується планова собівартість продукції. Всі види калькуляції є попередніми, їх розробляють до початку виробництва продукції та використовують при складанні кошторису.

При цьому, для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, контролюючим органом можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

Каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій - не передбачено.

У контексті спірних правовідносин, прайс-лист не є тим обов`язковим документом, які надаються на підтвердження митної вартості товару та не є єдиним доказом, який в кінцевому результаті впливає на числове значення заявленої митної вартості товарів. При цьому, він містить необхідну для предмета доказування інформацію і у сукупності з іншими наявними у справі доказами дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Щодо посилань митного органу на те, що згідно наданого коносаменту, портом вивантаження товару є Одеса, однак, згідно інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Чорноморськ, тобто наявна невідповідність пункту призначення товару згідно наданих документів., суд звертає увагу, що вартість товару визначена в інвойсах, яка, у відповідності п.5.2. Контракту №1-IN від 18.02.2020 року, є остаточною. Таким чином, визначення пункту доставки товару до порту Одеса чи до порту Чорноморськ не вплине на погоджену вартість товару.

Стосовно посилань Одеської митниці Держмитслужби, що відповідно до п.4.5 Контракту продавець зобов`язаний в інвойсах та інших супровідних документах вказати всю необхідну інформацію про товар, але будь-яка інформація про умови оплати за товар (передплата, післяплата) у інвойсі не зазначена, та згідно п.8 Контракту визначено, що додаткове страхування може проводитися за домовленістю сторін, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що під час подання до митного органу митної декларації №UA500020.2021.006360 від 23.02.2021 року, позивачем було надано копію контракту №1-IN від 18.02.2020 року, що підтверджується переліком документів наданих до митного оформлення зазначеного у картці відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500020/2021/126 від 23.02.2021 року (т.ІІ, а.с.41) та безпосередньо рішенням про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000025/2 від 24.02.2021 року (т.ІІ, 40).

Однак, Одеською митницею Держмитслужби було використано контракт №DESHI/POST 291019 від 29.10.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» та ZHEJIANG DESHI ELECTRIC APPLIANCE CO.LTD (Китай), замість контракту на поставку №1-IN від 18.02.2020 року, укладеного між компанією «Trading Group Spolca z.o.o.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» (т.І, а.с.174-178).

Суд наголошує, що контракт на поставку №1-IN від 18.02.2020 року не містить пунктів п.4.5 щодо зобов`язання в інвойсах та інших супровідних документах вказати всю необхідну інформацію про товар та п.8 щодо додаткового страхування.

Крім того, графа 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000025/2 від 24.02.2021 року не містить жодних посилань митного органу щодо помилкового надання позивачем іншого контракту (т.ІІ, 40).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, у порушення частини 3 статті 53 Митного кодексу України не доведено, що подані документи для підтвердження митної вартості оцінюваних товарів містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд також зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Отже, відповідачем невизнання митної вартості, заявленої декларантом, та визначення митної вартості за іншим методом, відмінним від першого методом, здійснено не обґрунтовано, без посилання на вагомі причини неможливості застосування першого методу визначення митної вартості.

Крім того, суд звертає увагу, що відомості з iнформацiйних баз даних відповідача мають лише допоміжний iнформацiйний характер при прийнятті митницею вiдповiдних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів i умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбiжнiсть мiж рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовiрнiсть даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

У цьому випадку митний орган повинен здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Разом із цим, та обставина, що у ціновій базі даних є інформація про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю вищою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не створює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду було зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби у термін до 01 квітня 2021 року, надати до Одеського окружного адміністративного суду копії митних декларацій №№UA110130/2020/005305, UA500500/2020/202952, UA500500/2020/211099 та UA500050/2021/1485, які були використані митним органом для визначення вартості товарів.

Проте, у встановлений судом строк, витребуваних копій митних декларації відповідачем до суду надано не було.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Suominen v. Finland» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі «Hirvisaari v. Finland» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Lelas v. Croatia і Toscuta and Others v. Romania) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Oneryildiz v. Turkey).

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням того, що судом встановлено протиправність оскаржуваних рішень, то належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Отже, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» сплачено судовий збір у розмірі 34050,00 гривень, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139,250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» (87534, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи 55, прим.2, ) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип 21А, ) про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500110/2021/000014/2 від 04 лютого 2021 року; визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000015/2 від 05 лютого 2021 року; визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500110/2021/000016/2 від 07 лютого 2021 року; визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000025/2 від 24 лютого 2021 року; визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000026/2 від 26 лютого 2021 року; визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00020 від 04 лютого 2021 року; визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00021 від 05 лютого 2021 року; визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00022 від 07 лютого 2021 року; визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500020/2021/00126 від 24 лютого 2021 року; визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500020/2021/00131 від 26 лютого 2021 року задовольнити.

Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00020 від 04 лютого 2021 року - визнати протиправною та скасувати;

Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00021 від 05 лютого 2021 року - визнати протиправною та скасувати;

Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500110/2021/00022 від 07 лютого 2021 року - визнати протиправною та скасувати;

Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500020/2021/00126 від 24 лютого 2021 року - визнати протиправною та скасувати;

Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України №UA500020/2021/00131 від 26 лютого 2021 року - визнати протиправною та скасувати;

Рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500110/2021/000014/2 від 04 лютого 2021 року визнати протиправним та скасувати;

Рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500110/2021/000015/2 від 05 лютого 2021 року - визнати протиправним та скасувати;

Рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500110/2021/000016/2 від 07 лютого 2021 року - визнати протиправним та скасувати;

Рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000025/2 від 24 лютого 2021 року - визнати протиправним та скасувати;

Рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000026/2 від 26 лютого 2021 року - визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби ( на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» () понесені судові витрати у розмірі 34050,00 (тридцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Балан Я.В.