Справа № 440/6174/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/6174/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/6174/21 за позовом ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (надалі - відповідач, Автозаводський ВДВС) , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 3 400,00 грн, винесену 30.04.2021 головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС Коротких Д.Г. в рамках ВП №63159820.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на обставини неврахування відповідачем поважності причин, внаслідок яких позивач, боржник у виконавчому провадженні №63159820, при примусовому виконанні виконавчого листа №524/8936/19, виданого 28.08.2020 Автозаводським районним судом м. Кременчука, не зміг вчасно виконати рішення суду про відібрання дитини, оскільки карантинні заходи обмежують позивачу можливість скористатися правовою допомогою під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

24.06.2021 засобами електронного зв`язку до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач висловив свої заперечення проти задоволення позову з підстав правомірності оскаржуваного рішення. Зазначив, що починаючи з 30.09.2020 від позивача, який є боржником у виконавчому провадженні №63159820, з 30.09.2020 надходили різні клопотання про відкладення виконавчих дій, що мало на меті лише затягування виконання рішення суду щодо відібрання дитини, а тому до нього, як до недобросовісного боржника, застосовано міру відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 23-25).

Розгляд справи здійснюється з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, після отримання судом копій матеріалів виконавчого провадження, які надійшли разом з відзивом на позов.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконанні в Автозаводському ВДВС перебуває виконавче провадження №63159820 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука 28.08.2020 у справі №524/8936/19, на примусове виконання рішення суду про відібрання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , і передання її матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , для проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 28).

30.09.2020 державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 29).

Як зазначає відповідач у своєму відзиві, 01.10.2020 в телефонному режимі боржник повідомив, що не проживає за вказаною у виконавчому документі адресою, а проживає за адресою: АДРЕСА_3 і для виконання рішення йому потрібна допомога адвоката.

12.10.2020 державним виконавцем на адресу відповідача направлено офіційне повідомлення №140845 про те, що проведення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документа про відібрання дитини призначено на 23.10.2020 о 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 29).

20.10.2020 за вх №17.12-47061-29 до Автозаводського ВДВС від представника боржника - адвоката Дашка М.В. надійшла заява про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку з виявленням у адвоката за результатами дослідження №2576 від 08.10.2020 РНК SARS-CoV-2 (COVID-19), з огляду на що до 06.11.2020 той буде знаходитися на лікуванні та самоізоляції (а.с. 31, зі звороту).

Листом від 20.10.2020 №142836 державний виконавець повідомив адвоката Дашка М.В. про відсутність визначених у ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" підстав для відкладення виконавчих дій, оскільки хворим є адвокат Дашко М.В., а не боржник, який вправі скористатися послугами іншого адвоката або брати участь у проведенні виконавчих дій самостійно (а.с. 31).

У свою чергу ОСОБА_4 власними заявами за вх №17.12-47191-29 від 21.10.2020 та №17.12-47446-29 від 23.10.2020 прохав державного виконавця відкласти проведення виконавчих дій до 06.11.2020 у зв`язку з хворобою адвоката Дашка М.В., який представляє його інтереси, з метою недопущення порушення його прав та інтересів його доньки ОСОБА_2 під час проведення виконавчої дії, а також з метою ненараження на небезпеку учасників виконавчої дії та його малолітньої доньки (а.с. 33-34).

Крім того, в останній заяві позивач повідомив державного виконавця про неможливість бути присутнім вдома у робочий день 23.10.2020.

23.10.2020 державним виконавцем знову здійснено вихід за адресою місця проживання боржника ( АДРЕСА_3 ) з метою проведення виконавчих дій. Однак виконати рішення суду про відібрання дитини виконавцю не вдалося, оскільки двері квартири не відкрили. Даний факт підтверджено актом державного виконавця 23.10.2020 (а.с. 35).

На заяви ОСОБА_1 про відкладення виконавчих дій державний виконавець листом 26.10.2020 повідомив про відсутність підстав для відкладення виконавчих дій з аналогічних попередньому листу підстав, додавши тезу про відсутність письмових доказів на підтвердження факту працевлаштування боржника або його зайнятість у призначений день та час проведення виконавчих дій (а.с. 34, зі звороту).

У зв`язку з невиконанням рішення суду у встановлений державним виконавцем строк на боржника постановою від 26.10.2020 ВП №63159820 накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн (а.с. 35).

Позивач оскаржив цю постанову до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 позов ОСОБА_1 до Автозаводського ВДВС про визнання протиправною та скасування постанови у справі № 440/6603/20 залишено без задоволення.

Між тим, 27.10.2020, 10.11.2020, 25.11.2020, 04.12.2020, 22.12.2020, 27.01.2021, 26.02.2021, 29.03.2021, 14.04.2021 головним державним виконавцем офіційно призначались виконавчі дії щодо відібрання дитини на 06.11.2020, 19.11.2020, 03.12.2020, 17.12.2020, 12.01.2021, 11.02.2021, 23.03.2021, 14.04.2021, 28.04.2021 відповідно, про що сторонам виконавчого провадження направлялися офіційні повідомлення (а.с. 36, 43, 46, 50, 53, 64, 67, 72, 74).

Однак виконавчі дії не вчинялися, оскільки надходили клопотання боржника ОСОБА_5 про відкладення виконавчих дій у зв`язку з його хворобою та перебування його на денному стаціонарі в лікарні, хворобою адвоката, залученням психолога, хворобою дитини, перебування боржника у службовому відрядженні.

У зв`язку з цим 05.11.2020, 18.11.2020, 03.12.2020, 17.12.2020, 12.01.2021, 23.03.2021, 14.04.2021 державним виконавцем виносилися постанови про відкладення виконавчих дій.

11.02.2021 головним державним виконавцем згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 63, ст. 64 Закону України "Про виконавче провадження" здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 з метою проведення виконавчих дій по виконанню рішення за участю боржника, представника боржника - адвоката Варавіна С.Д., стягувача, представника стягувача - адвоката Черевко С.А., представників органів опіки і піклування - Мазур О.О. та Куницька О.О. та у присутності дитини ОСОБА_2 .

Однак виконати рішення суду не вдалося, оскільки дитина відмовилася йти до матері - ОСОБА_3 та залишати батька - ОСОБА_1 , а провести виконавчі дії по відібранню дитини без особистої згоди дитини неможливо, оскільки до дитини не можуть бути застосовані заходи примусового виконання, про що складено акт державного виконавця від 11.02.2021 (а.с. 66).

27.04.2021 від боржника надійшло чергове клопотання про відкладення виконавчих дій у зв`язку з тим, що в регіоні критична епідеміологічна ситуація (а.с. 75).

Станом на 27.04.2021 рішення суду не виконано, починаючи з 30.09.2020 від боржника надходили лише різного роду клопотання про відкладення виконавчих дій.

28.04.2021 головним державним виконавцем Коротких Д.Г. згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 63, ст. 64 Закону України "Про виконавче провадження" здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 з метою проведення виконавчих дій по виконанню рішення суду. Однак виконати рішення суду не вдалося, оскільки боржник доступу до помешкання не надав, про виконавчі дії був належним чином повідомлений, про що свідчить його чергове клопотання про відкладення виконавчих дій.

У зв`язку з невиконання рішення суду без поважних причин, 30.04.2021 державним виконавцем була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3 400,00 грн (а.с. 77).

Позивач, не погодившись з правомірністю цієї постанови звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно зі ст. 64 Закону №1404-VIII, під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець проводить виконавчі дії за обов`язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування.

За необхідності державний виконавець може звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу.

У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про відібрання дитини, до нього застосовуються заходи, передбачені цим Законом.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII.

Таким чином, підставою для накладення штрафу в розмірі 3400,00 грн є обставини повторного невиконання рішення боржником без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Тож державний виконавець у кожному конкретному випадку має встановити наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні обставини, які унеможливили або значною мірою ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його волі (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо).

Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття спірної постанови про накладення на позивача штрафу слугували обставини невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду про відібрання дитини.

В обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови позивач вказує, що державний виконавець за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, ускладнюють виконання рішення або робить його неможливим (пандемія COVID-19 та перебування Полтавської області в "червоній зоні"), вийшов за місцем проживання позивача і зафіксував факт невиконання останнім рішення.

Суд вважає неповажними наведені позивачем обставини, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не вносилися зміни до законодавчих актів щодо обмежень по виконанню судових рішень.

При цьому слід зазначити, що позивач не вчинив жодних активних дій та не сприяв виконанню судового рішення, будучи належним чином повідомленим про час та місце примусового виконання, зайнявши пасивну позицію. Як вірно стверджує відповідач, позивач, будучи боржником зобов`язаним виконати рішення суду про відібрання дитини, повинен був, зокрема, пояснити дитині, що вона має жити у матері (стягувача), що він і надалі буде з нею спілкуватися та добре до неї ставитиметься, підготувати дитину до зміни місця проживання. Однак цього не зробив, навпаки налаштував дитину проти матері.

За таких обставин суд вважає, що відповідач у даному випадку довів правомірність своїх дій і рішень, у зв`язку з чим заявлений позов суд визнає необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Академіка Маслова, 15/4, м. Кременчук, Полтавська область, 39605, ) про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун