Справа № 400/1054/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 р. № 400/1054/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Управління Держпраці у Миколаївській області, вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварожичі", вул. Артема, 38, кв.36, м. Миколаїв, 54051,
про:застосування заходу реагування у сфері державного нагляду,
ВСТАНОВИВ:

Управління Держпраці у Миколаївській області (далі - позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сварожичі (далі - відповідач), в якій просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до відповідача шляхом повної заборони виконання робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:

- робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метри;

- зварювальних робіт;

- робіт з монтажу, демонтажу, налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкції машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

- експлуатації заточувального верстата Stark BG 3520 95.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач провів планову перевірку у сфері дотримання відповідачем вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої були виявлені факти порушень нормативно-правових актів з охорони праці, що несуть загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, натомість подав заперечення, в яких зазначає, що виконав припис позивача про усунення порушень та повідомив про це позивача. Відповідач зазначає, що не має наміру та підстав подавати декларацію щодо виконання робіт на висоті 1,3 м, оскільки не виконує таких робіт; підприємство не виконує зварювальних робіт, не має у штату зварювальника, а зварювальний інвертор використовується як джерело струму для перевірки струмового захисту; підприємство не виконує робіт підвищеної небезпеки, які потребують додаткової матеріальної бази; заточувальний верстат Stark BG 3520 95 списано.

До заперечення відповідач додав копії листів на ім`я позивача від 11.09.2020 № 24, від 18.09.2020 № 18, від 21.09.2020 № 27, від 15.10.2020 № 20, роздруковані оборотно-сальдові відомості (незасвідчені), витяги з протоколів засідання комісії з перевірки знань: від 17.01.2020 № 3, від 29.01.2021 № 16; копію протоколу № 292 засідання державної кваліфікаційної комісії ДП „Учбовий центр ПрАТ „МЕТЦ, свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації.

На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Матеріали справи свідчать, що у період з 07.09.2020 по 18.09.2020 посадові особи відповідача провели планову перевірки позивача з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої складений акт перевірки від 18.09.2020 № 608 (далі - Акт), в якому зафіксовані факти порушень законодавства у сфері охорони праці, пов`язані з виконанням робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, у тому числі такі:

- відсутня (не надана) декларація відповідності матеріально-технічної бази підприємства вимогам законодавства з питань охорони праці щодо виконання робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метри (пункт 1 Акту);

- не надана декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання зварювальних робіт (на балансі підприємства переносний зварювальний апарат (№ 68) інверторне джерело зварювального струму „Самурай 104) (пункт 2 Акту);

- не надана декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкцію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (пункт 3);

- відсутні відомості щодо відповідності заточувального верстату Stark BG 3520 95 вимогам Правил охорони праці під час роботи з абразивним інструментом, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 22.10.2012 № 1277 (пункт 4 Акту);

Акт вручений директору відповідача. В акті зазначено, що до нього додаються пояснення та заперечення.

Пояснення та заперечення до акту відповідач навів у листі на ім`я позивача від 18.09.2020 № 26, в якому зазначено таке:

- за пунктом 1 Акту декларація відповідності щодо виконання робіт на висоті 1,3 метри не подавалась з причини недостатньої обізнаності з вимогами законодавства з цього питання; зазначені роботі припинені і будуть поновлені після оформлення необхідних документів і виконання вимог;

- за пунктом 2 Акту на підприємстві не виконувалися, не виконуються і не будуть виконуватися зварювальні роботи; у штаті відсутній зварювальник; інверторне джерело зварювального струму „Самурай 104 придбане у 2020 році як компактне регульоване джерело великого струму низької напруги для перевірки захисної спроможності автоматичних вимикачів; у паспорті пристрою є відмітки про випробування для безпечного використання;

- за пунктом 3 Акту єдиним видом робіт з переліку робіт підвищеної небезпеки, що періодчино виконуються підприємством, є роботи на висоті понад 1,3 метри; відповідач готовий виконувати вимоги законодавства;

- за пунктом 4 Акту відповідач припинив експлуатацію заточувального електричного верстату Starb BG 3520 95, опечатав його та перемістив на склад;

- щодо решти зауважень відповідач зобов`язався у місячний строк виконати вимоги законодавства.

У зв`язку з виявленими порушеннями позивач вніс відповідачу припис від 18.09.2020 № 608 (далі - припис № 608), яким вимагав від відповідача усунути виявлені перевіркою порушення.

Відомості щодо оскарження припису № 608 у справі відсутні.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пункт 7 вищезазначеного Положення передбачає, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Частина перша статті 39 Закону України від 14.10.1992 № 2694-XII «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694-XII) встановлює, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема, безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Стаття 4 Закону № 2694-XII передбачає, що державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням та базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частина перша статті 39 Закону № 2694-XII передбачає, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства вказує на те, що державний нагляд у сфері господарської діяльності має на меті виявити та запобігти порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання, що здійснюється як в інтересах суспільства, так і для забезпечення безпеки життя та здоров`я людини, а також належних, безпечних і здорових умов праці.

Підставою для звернення органу державного нагляду в суд з вимогою про зупинення суб`єктом господарювання виконання певних робіт є акт перевірки, в ході якої виявлено порушення вимог законодавства, що становлять загрозу життю та здоров`ю працюючих. Водночас застосування заходів реагування у сфері державного нагляду здійснюється судом до усунення суб`єктом господарювання тих порушень, що стали підставою для застосування заходів реагування.

Під загрозою життю та здоров`ю людей слід розуміти виникнення умов, за яких подальше продовження господарської діяльності, виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди громадянам, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. При цьому застосування таких заходів обумовлюється саме наявністю факту порушення вимог законодавства, що зафіксований в акті перевірки та залишається не усунутим на час розгляду судом відповідного позову органу державного нагляду (контролю).

Суд установив, що позивач як суб`єкт нагляду у сфері охорони праці та промислової безпеки в ході планової перевірки виявив факти істотних порушень відповідачем вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, що підтверджується Актом у сукупності із наданими відповідачем письмовими запереченнями та приписом № 608.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1107, виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі Б додатка 2, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77, здійснюються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці за формою згідно з додатком 8.

Пунктом 3 групи „Б додатку 1 до Порядку № 1107 роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра, віднесені до видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці .

У запереченнях проти позову відповідач зазначає, що такий вид робіт ним не виконувався і не виконується.

Суд відхиляє такий аргумент відповідача, оскільки у листі від 18.09.2020 № 26 (в якому викладені заперечення до Акту) відповідач зазначив протилежне, зокрема, те, що декларація не подавалась у зв`язку з недостаньою обізнаністю з вимогами законодавства та повідомив позивача про припинення таких робіт.

Отже, суд не має підстав вважати, що такі роботи відповідачем не виконувалися станом на дату проведення перевірки.

У Акті зафіксоване порушення, яке полягає у неподанні декларації відповідності, і способом усунення такого порушення є подання зазначеної декларації. Крім того, відповідач не подав доказів припинення виконання ним таких робіт.

Пунктом 19 групи „Б додатку 1 до Порядку № 1107 зварювальні, газополум`яні, а також наплавочні і паяльні роботи, що виконуються із застосуванням відкритого полум`я, віднесені до видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Відповідач не заперечує наявності у нього інверторного джерела зварювального струму „Самурай 104, але заперечує його використання для виконання зварювальних робіт.

Суд зазначає, що доводи відповідача про те, що відповідне обладнання використовується ним як джерело струму для перевірки приладів струмового захисту, не підтверджені жодними доказами та не виключають можливості використання його за призначенням. Відсутність у штаті підприємства зварювальника, яка також не підтверджена жодними доказами, не свідчить про невиконання відповідачем таких робіт.

Правила охорони праці під час роботи з абразивним інструментом, затверджені наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 22.10.2012 № 1277, установлюють вимоги до експлуатації заточувальних верстатів.

В Акті перевірки зазначається про відсутність відомостей щодо відповідності заточувального верстата електричного Stark BG-3520 95 вимогам зазначених Правил.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на повну амортизацію цього верстату та його списання, але не підтверджує це доказами. Надані відповідачем оборотно-сальдові відомості не засвідчені та не приймаються судом як докази.

Отже, в цій частині позовні вимоги належить задовольнити.

Щодо робіт з монтажу, демонтажу, налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкції машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки суд зазначає про таке.

Згідно з пунктом 11 групи А додатку 2 Перелік

видів робіт підвищеної небезпеки, види робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу Порядку № 1107 - у редакції станом на дату розгляду справи передбачається включення до такого переліку монтажу, демонтажу, налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкції машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Пунктом 17 додатку 6 до Порядку № 1107 у редакції станом на дату проведення перевірки передбачалось включення монтажу, демонтажу, налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкції машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені в додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, до Переліку видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Додаток 7 до Порядку № 1107 у редакції станом на дату проведення перевірки передбачав Перелік машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, додаток 3 - Перелік машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

У письмових запереченнях до акту від 18.09.2020 № 26 відповідач зазначає, що єдиним видом робіт підвищеної небезпеки, які періодично виконуються відповідачем, є роботи на висоті понад 1,3 метри.

Ані в акті, ані в приписі, ані в позовній заяві не конкретизується, монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція яких саме машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, зазначених в додатках 3 і 7, проводяться відповідачем.

Ураховуючи зазначене, суд вважає, що позивач не виконав покладеного на нього обов`язку доказування наявності таких порушень з боку відповідача, тому у цій частині в позові належить відмовити.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач довів належними і допустимими доказами наявність виявлених перевіркою зазначених вище порушень, за винятком монтажу, демонтажу, налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкції машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, натомість відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів їх усунення.

На підставі вищенаведеного позов належить задовольнити частково, в частині повної заборони робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; зварювальних робіт; експлуатації заточувального верстата Stark BG 3520 95.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 2 270 грн, сплачений позивачем за платіжним дорученням від 29.12.2020 № 706 за подання позовної заяви до адміністративного суду.

За нормами частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з цим, сплачений позивачем судовий збір не належить стягувати з відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код за ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварожичі" (вул. Артема, 38, кв.36, м. Миколаїв, 54051, 35639032) задовольнити частково.

2. Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю „СВАРОЖИЧІ (54051, м. Миколаїв, вул. Артема, буд. 38, кв. 36, ідентифікаційний код за ) захід реагування у сфері державного нагляду шляхом повної заборони виконання робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:

- робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра;

- зварювальних робіт;

- експлуатації заточувального верстата Stark BG 3520 95.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна