Справа № 200/5964/21
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про забезпечення позову

23 червня 2021 р. Справа №200/5964/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву Костянтинівського міського голови Азарова Олега Анатолійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Костянтинівського міського голови Азарова Олега Анатолійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження № 151-ос від 26 квітня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівського міського голови Азарова Олега Анатолійовича, в якому позивачка просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Костянтинівського міського голови Азарова Олега Анатолійовича № 151-ос від 26 квітня 2021 року Про проведення службового розслідування.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Костянтинівського міського голови Азарова Олега Анатолійовича (місцезнаходження: 85100, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 260) про визнання протиправним та скасування розпорядження № 151-ос від 26 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Одночасно суд цією ж ухвалою витребував у Костянтинівського міського голови ОСОБА_2 - належним чином засвідчену копію листа Голови Державної служби якості освіти від 07 грудня 2020 року Р. Гурака Костянтинівському міському голові ОСОБА_2 щодо розгляду довідки про перевірку управління освіти з 07 вересня 2020 року до 11 вересня 2020 року та належним чином засвідчену копію відповідей на вказаний лист, а також щоквартальну інформацію, яку надає управління освіти міському фінансовому управлінню Костянтинівської міської ради, про стан усунення порушень, виявлених у ході ревізії Держаудитслужби у 2018 році за IV 2021 року.

22 червня 2021 року судом отримана заява Костянтинівського міського голови ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом заборони виконавчому комітету Костянтинівської міської ради проведення службового розслідування, яке здійснюється відповідно до розпорядження міського голови № 151-ос від 26 квітня 2021 року «Про проведення службового розслідування» з моменту винесення ухвали про забезпечення позову до вирішення справи по суті та набранням законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що строк подання акту про результати службового розслідування законодавчо обмежено і припадає на 26.06.2021 року і після подання комісією відповідних пропозицій та акту спірне розпорядження, як нормативний акт одноразової дії буде виконаним і подальше її скасування, вразі задоволення позовних вимог, унеможливить або ускладнить виконання рішення суду і позивачці доведеться порушувати нові судові провадження або вносити зміни до даного позову.

За ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладені процесуальні приписи ч. 1 ст. 154 КАС України, суд вважає за можливе розглянути подану заявником заяву.

Виходячи з наведеного, проаналізувавши викладені заявником в заяві обставини та наявні у такій заяві докази, вирішуючи по суті подану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої та частиною другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В силу ст. 152 КАС України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, серед іншого: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або ж якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії індивідуального акта. При цьому, вживаючи заходи забезпечення позову суд має враховувати: а) співмірність таких заходів із заявленими позивачем вимогами; б) співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб; в) доцільність вжиття того чи іншого заходу забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.04.2021 року Костянтинівським міським головою ОСОБА_2 винесено розпорядження № 151-ос «Про проведення службового розслідування». Зі змісту вступної частини розпорядження слідує, що його прийнято на підставі депутатського звернення від 03.03.2021 № 35/7-380/1, відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950 (зі змінами), керуючись пунктом 20 частини 4 статті 42 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (зі змінами), міський голова розпорядився: 1) провести службове розслідування стосовно начальника управління освіти Костянтинівської міської ради ОСОБА_1 ; 2) створити комісію з проведення службового розслідування та затвердити її персональний склад; 3) комісії провести службове розслідування в термін з 26.04.2021 року по 26.06.2021 року; 4) відсторонити начальника управління освіти міської ради ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків з 11.05.2021 року на час проведення службового розслідування; 5) голові комісії з проведення службового розслідування за результатами роботи комісії надати міському голові акт про результати службового розслідування; 6) контроль за виконанням розпорядження міський голова залишив за собою.

Таким чином, правовою підставою для прийняття вказаного розпорядження став пункт 20 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З огляду на визначені в ст. ст 150, 151, 152 КАС України правила і обставини та підстави прийняття Наказів, слід виокремити, що Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема, міський голова, поряд з іншим: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» державний орган - орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. № 950 (далі Порядок № 950).

Відповідно до п. 1 Порядку № 950 стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;

у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

Згідно з п. 2 Порядку № 950 рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування).

За приписами п. 3 Порядку № 950 рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Період проведення службового розслідування не включає час тимчасової втрати працездатності особою, стосовно якої проводиться службове розслідування, час її перебування у відпустці або службовому відрядженні чи відсутності з інших причин, час отримання інформації, що стосується предмета службового розслідування, від установ, підприємств, організацій іноземних держав, а також час ознайомлення такої особи з актом службового розслідування.

Разом з тим, п. 4 Порядку № 950 передбачено, що службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що службове розслідування проводиться за рішенням керівника органу, який в свою чергу вирішує питання щодо відсторонення особи від займаної посади на час проведення службового розслідування.

З огляду на наведені правові норми, слід вважати, що строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи, що строк подання акту про результати службового розслідування законодавчо обмежено і припадає на 26.06.2021 року, а також те, що після подання комісією відповідних пропозицій та акту, спірне розпорядження, як нормативний акт одноразової дії буде виконаним, суд приходить до висновку, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав позивачки, які вона має намір захистити.

Водночас суд звертає увагу про відсутність підстав стверджувати про очевидні ознаки протиправності розпорядження до розгляду справи по суті та дослідження обставин прийняття оскаржуваного розпорядження.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частина 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного розпорядження є співмірними із заявленими позивачкою вимогами, не спричиняють негативних наслідків для інших осіб, не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані виключно на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

При цьому, обрання такого способу забезпечення позову є логічним, а не вжиття таких заходів призведе до істотного ускладнення в поновленні порушених прав та інтересів позивачки, у разі задоволення позову, оскільки для реалізації своїх прав вона буде вимушена звертатись з іншим позов до суду, а також потенційно виникнуть підстави для необґрунтованого втручання в конвенційні права заявника, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист людини та основоположних свобод.

Також, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням Кодексу адміністративного судочинства України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів, а також виходячи із принципів справедливості та гуманізму, суд приходить до висновку, що заяву Костянтинівського міського голови ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони виконавчому комітету Костянтинівської міської ради проведення службового розслідування, яке здійснюється відповідно до розпорядження міського голови № 151-ос від 26.04.2021 року «Про проведення службового розслідування» до вирішення даної адміністративної справи по суті та набранням законної сили рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Костянтинівського міського голови Азарова Олега Анатолійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Костянтинівського міського голови Азарова Олега Анатолійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження № 151-ос від 26 квітня 2021 року, задовольнити.

Заборонити, до набрання чинності судовим рішенням у справі № 200/5964/21-а, виконавчому комітету Костянтинівської міської ради проведення службового розслідування, яке здійснюється відповідно до розпорядження міського голови № 151-ос від 26.04.2021 року «Про проведення службового розслідування».

Ухвала складена у повному обсязі та підписана 23 червня 2021 року.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров