Справа № 420/10763/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство «Рідна природа» про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство «Рідна природа» надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить заборонити Першому Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі державного виконавця Франчук Марини Анатоліївни та будь-яким іншим особам:

- здійснення дій, пов`язаних з вилученням у товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство» «Рідна природа» майна, переданого у лізинг за Договором №-DNН2LNI05953 від 14.07.2014 року (жатка зернова марки V 750, серійний номер 71610639), укладеним між позивачем та акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", що здійснюються за виконавчим провадженням №62387564;

- здійснення дій, пов`язаних зі стягненням грошових коштів з рахунків Позивача, що здійснюються за виконавчим провадженням №62387564 до розгляду по суті позову (скарги) немайнового характеру товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство «Рідна Природа» до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі головного державного виконавця Франчук М.А. за участі Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про визнання неправомірним (незаконним) рішень, дій чи бездіяльності виконавця/посадових осіб органів державної виконавчої служби.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову нівелює необхідність самого подання позову, оскільки, в такому випадку, в ході розгляду справи, відпаде можливість належного виконання судового рішення (у разі задоволення позовних вимог), тобто, визнання неправомірними рішень (дій, бездіяльності) Відповідача, оскільки навіть при фактичному визнанні рішень (дій, бездіяльності) Відповідача неправомірними, у Позивача вже буде незаконно вилучено відповідну сільгосптехніку та незаконно стягнуто грошову винагороду з коштів, що містяться на рахунках підприємства, а тому, повернення вказаної с/г техніки та грошових коштів буде істотно ускладнено для позивача, тобто, в даному випадку буде проігноровано головний принцип судочинства - обов`язковість судових рішень, гарантований ст. 129 Конституції України. Окрім цього, явна протиправність рішення (дії/бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів Позивача полягає, зокрема в безпідставному нарахуванні суми виконавчого збору в розмірі 18 892 грн., оскільки при фактичному нездійсненні жодної виконавчої дії, вказана сума є непропорційно великою та несе додатковий фінансовий тягар для позивача. Крім цього, вказана сума не підтверджується жодним належним (експертним) розрахунком.

Розглянувши подану заявником заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.168 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідні підстави і необхідність забезпечення позову, згідно статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у заяві про забезпечення позову.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

При цьому, відповідно до абзацу 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що зазначення заявника про очевидність протиправності оскаржуваних рішень відповідачів є його суб`єктивною оцінкою викладених обставин, а без надання офіційної правової оцінки в межах оскарження та без застосування принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як гласності і відкритості, змагальності тощо, враховуючи відсутність очевидних ознак протиправності рішення, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову і є неприпустимим.

Саме по собі, подання позовної заяви, предметом якого є визнання рішень протиправними, не є беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, посилання заявника на алгоритм дій майбутніх відповідачів відповідно до чинного законодавства не є доказом ускладнення виконання рішення суду та поновлення прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У зв`язку із зазначеним у суду відсутні беззаперечні підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

З огляду на зазначене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 150, 151, 154, 167, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство «Рідна природа»» про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя П.П. Марин