Справа № 380/6677/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6677/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

Встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 28.02.2018;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця, відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 у розмірі 79185,57 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Наказом командувача Сухопутних військ від 12 серпня 2020 року №314 позивач був звільнений з військової служби та 14 вересня 2020 року виключений зі списків особового складу військової частини. Зазначив, що з січня 2016 по лютий 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не виплачена до сьогодні. Позивач вважає невиплату йому індексації грошового забезпечення за відповідний період проходження служби протиправною, тому звернувся до суду з цим позовом з метою захисту порушеного права. Просить позов задовольнити. Згідно з рішенням суду від 20.01.2021 року у справі №380/7813/20 позовні вимоги позивача було задоволено повністю. В подальшому на виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем було виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 4435,66 грн. і застосуванням базового місяця січень 2016 року, однак позивач вважає, що до даних спірних правовідносин слід застосовувати як базовий місяць січень 2008 року, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого, як він вважає порушеного права.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує про те, що відповідно до статті 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення та пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Для виплати індексації в січні 2016 року лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було, фінансування на виплату індексації не здійснювалося. Також зазначає, що пунктом 14 Порядку проведення індексації грошових доходів населення визначено, що роз`яснення про застосування порядку проведення індексації грошових доходів населення надає Міністерство соціальної політики України. Відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки Порядком індексації грошових доходів населення не передбачений. Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідач зауважує, що відповідно до наявних у матеріалах справи доказів жодних дій щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення відповідач не вчиняв. Крім того, звертає увагу на те, що не нарахування та невиплата за своєю юридичною природою є проявом бездіяльності суб`єкта владних повноважень у розумінні частини першої статті 5 КАС України. Тому, на думку відповідача, позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного права та заявив позовні вимоги щодо судового захисту прав, які відповідач не порушив.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що 30.04.2020 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та наказом командувача Сухопутних військ (по особовому складу) від 12 серпня 2020 року №314 звільнений з військової служби у запас відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.12.2008 №1153/52008 та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 у зв`язку з закінченням строку контракту з правом носіння військової форми одягу.

Згідно з наказом командира військовій частині НОМЕР_2 від 14.09.2020 №186 виключений зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення.

З метою реалізації свого права на передбачені законом обов`язкові виплати позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з письмовою заявою від 09.09.2020, у якій просив вжити заходів щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, яка не була нарахована та виплачена під час проходження ним військової служби у зазначеній військовій частині.

Листом від 15.09.2020 вих. №2676 військова частина НОМЕР_2 повідомила, що індексація грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 не проводилась, оскільки відповідно до ст.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. Проте протягом вказаного вище періоду фінансового ресурсу в Міністерства оборони України не було. Окрім вказаного, відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки Порядком проведення індексації грошових доходів населення не передбачений.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року у справі №380/7813/20 позовні вимоги позивача було задоволено повністю. В подальшому на виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем було виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 4435,66 грн. і застосуванням базового місяця січень 2016 року, однак позивач вважає, що до даних спірних правовідносин слід застосовувати як базовий місяць січень 2008 року, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого, як він вважає порушеного права.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 78 КАС України передбачено, що Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом спору у цій справі є оцінка наявності чи відсутності підстав для зобов`язання відповідача до вчинення дій щодо нарахування та виплати на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року у сумі 79185,57 гривень та те, що при нарахуванні Військовою частиною НОМЕР_2 індексації грошового забезпечення базовим місяцем став січень 2016 року,що є помилковим, на думку позивача, останній звернувся з даним позовом до суду.

Отже, спірним у даній справі є саме визначення базового місяця при нарахуванні Військовою частиною НОМЕР_2 індексації грошового забезпечення позивачу.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Враховуючи положення Порядку №1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови № 1294.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

В свою чергу схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно із пунктом 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року № 48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики від 09 лютого 2005 року № 024-106 встановлено, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.

Таким чином, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року, у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що саме січень 2008 року, є базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення.

Отже, у межах спірних правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 , які полягають у неповному нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення з базовим місяцем січень 2016 року в розмірі 4435,66 грн.

Як встановив суд з матеріалів справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року у справі №380/7813/20, Військова частина НОМЕР_2 перерахувала на рахунок позивача 4435,66 грн. індексації грошового забезпечення.

Водночас, як зазначив суд вище, у межах спірних правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 року з урахуванням січня 2016 року, як базового місяця індексації є протиправними, а тому позовну вимогу у цій частині належить задовольнити.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Тож, оскільки суд визнав протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 року з урахуванням січня 2016 року, як базового місяця індексації та, враховуючи те, що відповідно до норм Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення саме на відповідача покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця індексації та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо зобов`язання відповідачів виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 79185,57 грн. віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а тому суд позбавлений можливості вручатися у дискреційні повноваження відповідача, у зв`язку з чим вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії, стягнення індексації грошового забезпечення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2016 року як базового місяця.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 року з базовим місяцем січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.М. Брильовський