Справа № 640/22538/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року м. Київ № 640/22538/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Апарату Верховної Ради України (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати бездіяльність Апарату Верховної Ради України стосовно невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі тримісячної заробітної плати на підставі Закону України "Про статус народного депутата України" помічнику-консультанту народного депутата України ОСОБА_1 на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата України - протиправною;

- стягнути з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати, передбачену ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України" (у чинній на день звільнення редакції), в розмірі 7 022,00 грн.;

- стягнути з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час затримки у розмірі 138 060 грн. (сто тридцять вісім тисяч шістдесят грн.).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що при звільненні 27.11.2014 з посади помічника-консультанта народного депутата України у зв`язку з достроковим припиненням повноважень народного депутата, всупереч приписів ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України" відповідач протиправно не виплатив одноразову грошову допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати, що порушило права позивача на отримання цих коштів.

За результатом автоматизованого розподілу вказану позовну заяву передано на розгляд судді Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2019 відкрито спрощене провадження у справі № 640/22538/19 без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2021 призначений повторний автоматизований розподіл справи.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №640/22538/19 передано на розгляд судді Балась Т.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2021 справу прийнято до провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору за майновою вимогою про стягнення середнього заробітку у розмірі 138 060 грн., а також пропуском строку звернення до суду за вказаною вимогою.

14.06.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій ОСОБА_1 відмовилась від вимоги про стягнення з Апарату Верховної Ради України середнього заробітку за весь час затримки у розмірі 138 060,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2021 прийнято відмову позивача від адміністративного позову в цій частині, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про стягнення з Апарату Верховної Ради України середнього заробітку за весь час затримки у розмірі 138 060,00 грн.

Продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про:

- визнання бездіяльності Апарату Верховної Ради України стосовно невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі тримісячної заробітної плати на підставі Закону України "Про статус народного депутата України" помічнику-консультанту народного депутата України ОСОБА_1 на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата України - протиправною;

- стягнення з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати, передбачену ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України" (у чинній на день звільнення редакції), в розмірі 7 022,00 грн.

Відповідач проти позову заперечив з мотивів необґрунтованості та безпідставності. Зокрема, відповідач зазначає, що до складу структури Апарату Верховної Ради України не належать посади помічників-консультантів народних депутатів, а тому Апарат не є для них роботодавцем. Натомість, безпосереднім роботодавцем помічника-консультанта є народний депутат України, який самостійно обирає помічників-консультантів, визначає їх кількість, визначає їх посадові обов`язки, розподіляє між ними фіксований фонд заробітної плати, особисто встановлює їх заробітну плату в межах фонду, підписує табель обліку робочого часу та інше. До функцій відповідача, у свою чергу, належить лише оформлень розпоряджень щодо зарахування на посади, переведення і звільнення з посад помічників-консультантів, оформлення їх трудових книжок, фінансове обслуговування в межах коштів, виділених бюджетними призначеннями. Крім того, у зв`язку з відсутністю відповідних бюджетних призначень на виплату одноразової допомоги помічникам-консультантам, Апарат Верховної Ради України, який не є роботодавцем відносно позивача, не мав законних підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі їй тримісячної заробітної плати.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 25.06.2012 по 27.11.2014 працювала на посаді помічника-консультанта народного депутата України.

На підставі розпорядження керівника Апарату Верховної Ради України від 26.11.2014р. №7212 була звільнений з роботи у зв`язку із припиненням повноважень народного депутата України.

З метою отримання одноразової грошової допомоги в розмірі тримісячної заробітної плати, передбаченої ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України", ОСОБА_1 28.04.2016 звернулась до керівника Апарату Верховної Ради України з відповідною заявою.

Листом від 20.05.2016 № 15/26-901(122893) відповідачем відмовлено у такій виплаті з посиланням на відсутність кошторисних призначень.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), народний депутат може мати до тридцяти одного помічника - консультанта, правовий статус і умови діяльності яких визначаються цим та іншими законами та прийнятим відповідно до них Положенням про помічника - консультанта народного депутата, яке затверджується Верховною Радою України.

В силу абзацу третього частини третьої статті 34 Закону України "Про статус народного депутата", на чотирьох помічників - консультантів народного депутата поширюється дія Закону України "Про державну службу", їм присвоюється не вище ніж сьомий ранг держави службовця четвертої категорії, вони прикріплюються для кадрового та фінансового обслуговування до Апарату Верховної Ради України або виконавчих апаратів органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною шостою статті 34 Закону України "Про статус народного депутата України" в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, у випадку звільнення помічника-консультанта народного депутата на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону помічнику-консультанту народного депутата, який працює за строковим трудовим договором на постійній основі, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі його тримісячної заробітної плати за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

Аналогічні приписи містяться і в статті 4.6 Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Отже, підставою для виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі тримісячної заробітної плати є його звільнення з посади помічника-консультанта народного депутата у зв`язку з достроковим припиненням повноважень відповідного народного депутата.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до звільнення працювала помічником - консультантом народного депутата України з поширенням на неї дії Закону України "Про державну службу".

Крім того, відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 25.06.2012 прийняла присягу державного службовця та їй присвоєно сьомий ранг державного службовця.

Таким чином, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо відсутності у нього обов`язку з виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з посади помічника-консультанта народного депутата України.

Крім того, відповідно до частини 1 розділу І Положення про Апарат Верховної Ради України, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25 серпня 2011 року №769, Апарат Верховної Ради України (далі - Апарат) є постійно діючим органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Верховної Ради України, її органів та народних депутатів України.

З урахуванням наведеного, суд критично оцінює доводи відповідача про відсутність бюджетних призначень на оплату праці, як на підставу для невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оплату праці" основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій,

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відтак, за висновком суду, одноразова грошова допомога, виплата якої передбачена частиною 6 статті 34 Закону України "Про статус народного депутата України", є частиною заробітної плати позивача і належить до сум, що підлягають виплаті йому у день його звільнення.

Однак, станом на день звільнення та пізніше відповідач не виплатив позивачу зазначену одноразову грошову допомогу.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність в межах спірних правовідносин, зворотного відповідачем суду не доведено.

Згідно з довідки Управління справами Верховної Ради України від 08.12.2014 № 9-1-15/1729, місячна заробітна плата позивача складала: у серпні 2014 року 3000,00 грн., у вересні 2014 року 2011,00 грн., у жовтні 2014 року 2011,00 грн.

Відтак, суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в сумі 7022,00 грн., як просить позивач.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 08.02.2018 у справі № 826/26790/15, від 12.11.2018 у справі № 826/22868/15, від 08.11.2018 у справі №826/22865/15.

Відтак, вказана допомога підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Водночас не заслуговують на увагу суду доводи відповідача про відсутність бюджетних коштів на виплату позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 6 статті 34 Закону України "Про статус народних депутатів України". Так Європейський Суд з прав людини у справі "Кечко проти України" зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Відповідно до пункту 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому за висновком суду, з огляду на те, що зазначена допомога є частиною заробітної плати, то відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України, яка наразі підлягає субсидіарному застосуванню судом, звернення позивача до суду з вимогою про її примусове стягнення з відповідача не підлягає обмеженню будь-яким строком.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача щодо первинного придбання ним житла та не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України доказів, які б підтверджували відсутність у позивача права на пільгу у вигляді звільнення від сплати вказаного збору у зв`язку з придбанням житла вперше.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, останній з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 2, 5-11, 14, 72-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Апарату Верховної Ради України стосовно невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі тримісячної заробітної плати на підставі Закону України "Про статус народного депутата України" помічнику-консультанту народного депутата України ОСОБА_1 на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата України.

3. Стягнути з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати, передбачену ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України" в розмірі 7 022 (сім тисяч двадцять дві) грн. 00 коп.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач - Апарат Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5; ідентифікаційний код 20064120).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась