Справа № 520/18502/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 червня 2021 року Справа №520/18502/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Ніколаєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Жука С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Іванової О.І.,

представники відповідачів не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) 21.12.2020 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі по тексту відповідач-1), Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області (далі по тексту - відповідач-2) в якому просить:

- визнати противоправним та скасувати висновок від 09.12.2020 щодо оцінювання результатів службової діяльності першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_1 , який затверджено наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 №420-к;

- визнати противоправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 №420-к у частині затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_1 ;

- визнати противоправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.12.2020 №423к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області з покладенням на ОСОБА_1 обов`язків начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, до призначення в установленому законодавством порядку керівника цього територіального органу та рішення суду допустити до негайного виконання;

- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.12.2020 по дату набрання чинності рішенням у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 02.07.2019 займав посаду першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області. Вказує, що з 01.08.2019 тимчасово виконував обов`язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до призначення в установленому законодавством порядку керівника територіального органу, з наданням йому права першого підпису організаційно-розпорядчих та фінансових документів. Зазначає, що уповноваженими органами було проведено визначення результатів виконання завдань у 2020 року державними службовцями Держпродспоживслужби, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В", за підсумками якого йому була виставлена негативна оцінка. Відповідачем-1 затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності з негативною оцінкою щодо нього. Вказаний висновок оскаржено ним голові Держпродспоживслужби, проте його скарга не була прийнята до уваги. Наказом Держпродспоживслужби від 10.12.2020 №423-К його звільнено з посади першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності. На думку позивача, оскаржуваний наказ про звільнення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки фактично відповідач-1 оцінював показники його діяльності, як начальника, а звільнено його з посади першого заступника.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.12.2020 справу передано на розгляд судді Ніколаєвій О.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/18502/2020.

Цією ж ухвалою відповідачам надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Водночас, у Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів витребувано належним чином засвідчені копії особової справи ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального провадження. Підготовче засідання у даній справі призначено на 03.02.2021 об 11:00 год.

Відповідачем-2 18.01.2021 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих підстав, що відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про державну службу», результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри. Частиною 11 цієї ж статті Закону встановлено, що порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України. На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 затверджено Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців. Вказаний Порядок визначає процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, а його дія поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "А", "Б" і "В". Посада першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, яку обіймав позивач, віднесена до посад, які належать до категорії «Б» посад державної служби. Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 № 420-к затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби у 2020 році. Відповідно до вказаного висновку, який надійшов на адресу Головного управління, позивачу за результатами оцінювання службової діяльності у 2020 році виставлено негативну оцінку та наказом Держпродспоживслужби від 10.12.2020 №423-к позивача було звільнено з займаної посади.

Відповідач-1 22.01.2021 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих підстав, що виставлення та затвердження негативної оцінки службової діяльності позивача є суб`єктивною оцінкою досліджених компетентними особами обставин та їх дискреційними повноваженнями. На переконання відповідача-1 звільнення позивача відбулось із дотриманням процедури, встановленої статтями 44, 87 Закону України «Про державну службу», та оскаржувані накази Держпродспоживслужби прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

У період з 29.03.2021 по 02.04.2021, 05.04.2021 та з 06.05.2021 по 16.05.2021, 28.05.2021, 10.06.2021 суддя перебувала у відпустці.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідачів у судове засідання, призначене на 24.06.2021, не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджено матеріалами справи.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивача з 02.07.2019 призначено на посаду першого заступника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, що підтверджується копією наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 27.06.2019 №367-к.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 6 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі по тексту Закон України №889-VIII), посада заступника керівника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області відноситься до категорії «Б» посад державної служби.

Відповідно до наказу Держпродспоживслужби «Про виконання обов`язків начальника головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області» від 01.08.2019 №410-К на позивача покладено обов`язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, до призначення в установленому законодавством порядку керівника територіального органу, з наданням йому права першого підпису організаційно-розпорядчих та фінансових документів.

У грудні 2019 році відповідачем-1 позивачу було визначено завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності на 2020 рік, а саме:

- завдання №1 «Організація ефективної роботи Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області»;

- завдання №2 «Створення дієвих систем консультування споживачів, підвищення рівня загальної правової грамотності, ступеня поінформованості, впевненості та впливовості споживачів на розвиток внутрішнього ринку»;

- завдання №3 «Здійснення заходів щодо профілактики епідускладнень на території області»;

- завдання №4 «Організація підприємств, установ та організацій, що входять до сфери управління Держпродспоживслужби».

На підставі наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Держпродспоживслужби » від 28.09.2020 №291-К проведено визначення результатів виконання завдань у 2020 року державними службовцями Держпродспоживслужби, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», за підсумками якого позивачеві за виконання завдань №1, №2, №4 було виставлено по 2 бали, а за виконання завдань №3 - 3 бали, у зв`язку з чим середній бал за оцінювання склав 2,4 бали, що є негативним результатом.

Наказом Держпродспоживслужби «Про затвердження висновку щодо оцінки результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби» від 09.12.2020 №420-К затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності з негативною оцінкою щодо позивача.

У відповідності до статті 11, частини сьомої статті 44 Закону України №889-VIII зазначений висновок за результатами оцінювання службової діяльності було оскаржено позивачем голові Держпродспоживслужби.

Наказом Держпродспоживслужби від 10.12.2020 №423-к позивача з 11.12.2020 звільнено з посади першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України №889-VIII.

Непогодившись із зазначеними рішеннями відповідача-1 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України "Про державну службу", Порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначаються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі по тексту Закон України №889-VIII).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України №889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України №889-VIII даний Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частин другої та третьої статті 5 Закону України №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до статті 44 Закону України №889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних положень статті 44 Закону України №889-VIII Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 було затверджено «Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців», який діє у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.2019 №591 (далі по тексту - Порядок №640).

Відповідно до пункту 1 Порядку №640 даний порядок визначає процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання). Дія Порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «А», «Б» і «В».

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №640 метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри. Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Відповідно до пункту 4 Порядку №640 учасниками оцінювання, щодо держслужбовців категорії «Б» або «В» є: державний службовець; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 640 державний службовець:

- бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді;

- ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками;

- аналізує виконання визначених завдань і ключових показників;

- ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - висновок). Відповідно до пункту 7 Порядку №640 оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Відповідно до пункту 9 Порядку №640 оцінювання проводиться поетапно:

- визначення завдань і ключових показників;

- визначення результатів виконання завдань;

- затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №640 завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному. Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

Відповідно до пункту 15 Порядку №640, для визначення результатів виконання завдань суб`єктом призначення приймається наказ (розпорядження), в якому зазначається: список державних службовців; строк визначення результатів виконання завдань; доручення, необхідні для організаційного забезпечення проведення цього етапу оцінювання (у разі потреби).

Відповідно до пункту 16 Порядку №640 висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Згідно з пунктом 33 Порядку №640 завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» або «В», визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.

Відповідно до пунктів 37, 38 Порядку №640, для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду. Перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

Суд зауважує, що і Закон України №889-VIII (стаття 44) і Порядок №640 (пункт 7) передбачають можливість здійснення (проведення) оцінювання виключно з урахуванням посадових обов`язків державного службовця.

Судом встановлено, що 28.12.2019 т.в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів позивачу були визначені завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності (том 1 а.с.28), з якими він був ознайомлений. Так, були визначені завдання із строком виконання протягом звітного періоду: організація ефективної роботи Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області, створення дієвих систем консультування споживачів, підвищення рівня загальної правової грамотності, ступеня поінформованості, впевненості та впливовості споживачів на розвиток внутрішнього ринку, здійснення заходів щодо профілактики епідускладнень на території області, оптимізація підприємств, установ та організацій, що входять до сфери управління Держпродспоживслужби.

В основу спірного рішення про звільнення відповідача з займаної посади відповідачем покладені висновки про те, що позивач формально віднісся до покладених завдань та не вчиняв жодних дій, спрямованих на виконання постановлених завдань.

Водночас, відповідач у судових засіданнях не заперечував того, що позивачу були поставлені завдання не за займаною посадою ним першого заступника начальника, а - як начальнику.

В обґрунтування своїх доводів, відповідачі вказують, що позивач не звертався до уповноваженого органу з приводу відмови від виконання поставлених завдань та виконував їх.

У той же час, у наданих на вимогу суду поясненнях від 18.06.2021 (відповідно до відмітки служби діловодства суду) відповідачем підтверджено, що позивач перебував саме на посаді першого заступника начальника, за цією ж посадою йому нараховувалася заробітна плата, не було наказів, якими б з позивача було знято виконання обов`язків, покладених на нього за посадою першого заступника начальника.

Крім того, відповідно до копії штатного розпису на 2020 рік на час призначення позивача відповідним наказом тимчасово виконуючим обов`язки начальника інші особи для виконання його обов`язків за посадою - першого заступника начальника не призначалися.

Відтак, оцінювання позивача було здійснене з порушенням норм чинного законодавства, а саме - без врахування можливості проведення оцінювання виключно з урахуванням посадових обов`язків держслужбовця. Отже, висновки відповідача про невідповідність позивача займаній посаді, що ґрунтуються на підставі оцінювання, яке проведено з порушенням законодавчих норм, є безпідставними.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

У даному випадку судом встановлено протиправність отінення та звільнення позивача, що має наслідком поновлення позивача на державній службі на посаді, з якої позивача було звільнено.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливає та рішення суду по суті спору не змінюють.

Щодо вимоги позивача поновити його на посаді першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області з покладенням обов`язків начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, до призначення в установленому законодавством порядку керівника цього територіального органу, суд не вбачає наявності правових підстав для її задоволення, оскільки позивача звільнено саме з посади першого заступника начальника, відтак і поновлення можливе на вказану посаду.

Правові наслідки незаконного звільнення працівника з роботи передбачені статтею 235 Кодексу законів про працю України. Так, вказана стаття передбачає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік (частина 2).

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі по тексту - Порядок №100).

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 2 розділу ІІ вказаного Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по дату набрання чинності рішення у справі є обгрунтованими.

Беручи до уваги вказане, суд приходить до висновків про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених витрат по сплаті судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (вулиця Б. Грінченка, 1, місто Київ, 01001, ), Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (проспект Науки, 40, 6 поверх, місто Харків, 61166) про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати противоправним та скасувати висновок від 09.12.2020 щодо оцінювання результатів службової діяльності першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_1 , який затверджено наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, від 09.12.2020 №420-к.

Визнати противоправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 №420-к у частині затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_1 .

Визнати противоправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.12.2020 №423к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області або на іншій рівнозначній посаді.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по дату набрання чинності рішенням у справі.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити судове рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва