Справа № 580/2379/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року справа № 580/2379/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

21.04.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18002, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хрещатик, будинок 235; ) (далі відповідач) про визнання протиправним і скасування рішення від 11.03.2021 № про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за не сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (далі - ЄВ).

В обґрунтування зазначив, що виконав усі зобов`язання щодо сплати належних сум ЄВ, нарахованих за час здійснення підприємницької діяльності. До 15.05.2020 позивач був зареєстрований підприємцем, а зі вказаної дати не є платником ЄВ. Вказує, що з 1 до 31 березня, з 1 до 30 квітня та з 1 до 31 травня 2020 року тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати ЄВ особи, зазначені в п.п.4, 5 та 5-1 ч.1 ст.4 Закону України про ЄСВ. Відповідач нарахував платіж з ЄВ у розмірі 2078,12 грн 21.04.2020 у період, коли ЄВ не мало нараховуватись. Стверджує, що відповідач застосував до нього штраф та пеню за період карантину. Тому нарахування йому штрафних санкцій та пені не відповідає нормам закону.

Ухвалою суду від 26.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Вказану ухвалу позивач отримав 27.05.2021, а відповідач 06.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про поштове вручення та розпискою.

21.05.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначив, що сума ЄВ, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України №2464, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Стверджує, що позивач не виконував вимоги п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464, а саме ЄВ за період з 12.02.2019 до 30.07.2019 сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, у зв`язку з чим винесено рішення від 19.02.2021 № та нараховано штрафну санкцію і пеню. За несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄВ накладається штраф у розмірі 20% своєчасно не сплачених сум (п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464). Відповідно до ч.ч.10, 13 ст.25 вказаного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0.1% суми недоплати за кожен день прострочення платежу. Тому позивачу нараховано штрафну санкцію в сумі 5729,69грн та пеню в сумі 21489,23грн згідно з рішенням від 11.03.2021 №, яке направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено позивачу 19.03.2021.

Суд долучив до матеріалів адміністративної справи всі надані сторонами документи.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу за наявними письмовими доказами.

Дослідивши письмові докази та оцінивши заявлені доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке.

З даних ЄДРПОУ суд встановив, що позивач 15.05.2020 припинив підприємницьку діяльність, як фізичної особи-підприємця, про що внесено запису №4009408. Підставою зазначено власне рішення.

16.12.2020 позивач сплатив ЄВ в сумі 28648,29 грн за ВП№58075161 та ВП №61715313, що підтверджується платіжними документами від 14.12.2020

Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ №779747 підтверджується, що позивачу 21.01.2021 встановлено 2 групу інвалідності.

11.03.2021 відповідач прийняв рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄВ, за період з 10.02.2018 до 16.12.2020 штрафу в розмірі 5729,69грн. та пені в розмірі 21489,23грн (далі спірне рішення).

Із листа відповідача від 15.03.2021 №4461/6/23-00-24-0313 суд встановив, що позивач звертався заявами від 02.03.2021 та від 03.03.2021 щодо нарахованих та сплачених сум ЄВ за період з 2002 року до 2020 рік і ЄВ для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність з 01.01.2010 до 01.03.2020. Вказаним листом відповідач повідомив, що позивач перебував на обліку в ДПІ у м.Черкасах з 20.11.2002 до 15.05.2020 (стан припинено, але не знято з облікованого місця обліку), на загальній системі оподаткування. Станом на 12.03.2021 за даними картки особових рахунків за кодом бюджетної класифікації 71040000 за позивачем рахується заборгованість в сумі 2078,12грн та довідково нарахована штрафна санкція в сумі 27218,92грн. Додатково зазначив, що провів аналіз поданої звітності та виявив неподані звіти щодо сум нарахованого ЄВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2013 -2020 роки.

Із даних електронного кабінету та ресурсу ДПС України «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера» суд встановив, що станом на 21.03.2021 позивач, як платник податків не має податкового боргу.

Суд встановив, що станом на 23.03.2021 відсутня інформація щодо заборгованості позивача, що підтверджується Інформацією з Єдиного реєстру боржників.

За результатом розгляду скарги позивача від 23.03.2021 (вх.№М/568/ДЗН від 26.03.2021) Державна податкова служба України прийняла рішення від 07.04.2021 №/М/99-00-06-02-01-09, яким спірне рішення залишила без змін.

Тому позивач звернувся в суд зі вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню суд врахував.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України від 8 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЗУ №2464-VI).

Відповідно до вимог ст.1 вказаного Закону ЄВ - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.4 ЗУ №2464-VI платниками ЄВ є:

фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Суд врахував, що позивач перебував на податковому обліку, як фізична особа - підприємець, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 ЗУ №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску згідно з ч.4 ст.8 ЗУ №2464 VI визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч.5 вказаної статті Закону ЄВ для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Згідно з ч.8 ст.9 ЗУ №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Днем сплати єдиного внеску згідно з ч.10 ст.9 ЗУ №2464-VI вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;

3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.11 ст.9 ЗУ №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок згідно з ч.12 вказаної статті Закону підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Податкові органи відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ №2464-VI зобов`язані, серед іншого, здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону та вимогою платників, зазначених у пунктах 1, 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, проводити звірення сум нарахування та сплати ними єдиного внеску.

Заходи впливу та стягнення визначені ст.25 ЗУ №2464-VI.

Зокрема, відповідно до ч.2 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску (ч.4 ст.25 ЗУ №2464-VI).

Відповідно до ч.10 ст.25 ЗУ №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Податковий орган застосовує згідно з ч.11 вказаної статті до платника ЄВ такі штрафні санкції:

за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

Ті самі дії, вчинені платником єдиного внеску, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом.

Згідно з ч.13 ст.25 ЗУ №2464-VI нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до ч.14 ст.25 ЗУ №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Згідно з ч.15 ст.25 ЗУ №2464-VI рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк податковий орган про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Відповідно до ч.16 вказаної статті Закону строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відповідач обліковував недоїмку позивача за період з 10.02.2018 до 16.12.2020 станом на дату прийняття спірного рішення, що підтверджується даними інтегрованої картки.

Вказану недоїмку позивач сплатив 16.12.2020, що підтверджується вказаними вище платіжними документами.

Відповідно до п.9-10. розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ №2464-VI тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року за себе. При цьому положення абзацу другого пункту 2 частини першої статті 7 цього Закону щодо таких періодів для таких осіб не застосовуються. (Абзац перший пункту 9-10 розділу VIII із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020).

Такі особи можуть прийняти рішення про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року в розмірах та порядку, визначених цим Законом. У такому разі інформація про сплачені суми зазначається у звітності про нарахування єдиного внеску за звітний період, визначений для таких осіб цим Законом.

Згідно з п9-10.1. розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ №2464-VI тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої групи платників єдиного податку, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 грудня 2020 року, з 1 по 31 січня, з 1 по 28 лютого, з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2021 року за себе.

Такі особи можуть прийняти рішення про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску за зазначені в абзаці першому цього підпункту періоди в розмірах та порядку, визначених цим Законом. У такому разі інформація про сплачені суми зазначається у звітності про нарахування єдиного внеску за звітний період, визначений для таких осіб цим Законом. (Пункт 9-10 розділу VIII доповнено підпунктом 9-10.1 згідно із Законом № 1072-IX від 04.12.2020. Розділ VIII доповнено пунктом 9-10 згідно із Законом №533-IX від 17.03.2020).

Із даних інтегрованої картки платника податків суд встановив, що відповідач з 20.01.2020 та 21.04.2020 нарахував позивачу ЄВ в сумі 2754,18грн та 2078,12 грн відповідно, що не відповідає вказаним вище вимогам закону.

Згідно з п.п.9-11.1. розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ №2464-VI тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19):

несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів);

несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів. При цьому абзаци другий та третій пункту 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону щодо такого порушення, вчиненого у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) року, не застосовується.

Суд встановив, що відповідач нарахував позивачу штрафну санкцію за період з 01.03.2020 до 16.12.2020, що підтверджується даними інтегрованої картки платника податків та спірним рішенням. Однак такі дії не узгоджуються зі вказаними вище вимогами закону.

Згідно з п.9-11.2 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ№2464-VI протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню. (Розділ VIII доповнено пунктом 9-11.2 згідно із Законом № 533-IX від 17.03.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020. Пункт 9-11 розділу VIII із змінами, внесеними згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

Отже, нарахування відповідачем позивачу пені з 01.03.2020 до 16.12.2020, що підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків та спірним рішенням, не відповідає вимогам закону.

Тому суд дійшов висновку, що спірне рішення в частині накладення штрафу та пені за період з 01.03.2020 до 16.12.2020 є протиправним і підлягає скасуванню.

Інша частина спірного рішення про нарахування штрафу та пені за період з 10.02.2018 до 29.02.2020 відповідає вимогам Закону №2464-VI згідно з актуальними даними обліку відповідачем сплати ЄВ вказаним структурним підрозділом позивача згідно з відомостями інтегрованої картки. Тому підстави для його скасування в частині накладення штрафу та пені за період з з 10.02.2018 до 29.02.2020 відсутні.

Встановлені обставини спору та вказані норми закону доводять протиправність спірного рішення та наявність підстав для його скасування в частині накладення штрафу та пені за період з 01.03.2020 до 16.12.2020. Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки відсутні докази понесення судових витрат позивачем зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18002, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хрещатик, будинок 235; ) від 11.03.2021 № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за не сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині їх застосування за період з 01.03.2020 до 16.12.2020.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі та підписане 24.06.2021.