Справа № 420/3439/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3439/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

за участі секретаря Шарапи Д.С. представників: позивача Боври Д.Ю., представників третіх осіб (Клименко М.Л.) Приймайчука С.І., ( ОСОБА_1 ) Мастістого І.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Одесі клопотання про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування реєстрації декларацій,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2021р. до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про скасування реєстрацій декларацій.

Ухвалою від 15.03.2021 року позов залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.03.2021року продовжено ОСОБА_2 строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.04.2021року задоволена заява позивача про поновлення строку та поновлений строк звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.05.2021р. замінений відповідач по справі Департамент ДАБІ в Одеській області на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

14.06.2021 року до суду надійшло письмове клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 про закриття провадження у справі через те, що спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Також у поясненнях по справі представник третьої особи ОСОБА_3 також просив закрити провадження у справі з тих самих підстав.

Вислухавши пояснення представників позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що провадження у справі слід закрити з огляду на наступне.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області у якому просить визнати протиправним та скасувати: реєстрацію декларації, проведену відповідачем 22 травня 2015 року за №ОД67, про готовність об`єкта до експлуатації щодо реконструкції квартири з розподілом на дві самостійні квартири без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1 , подану ОСОБА_3 ;

- реєстрацію декларації, проведену відповідачем 30 червня 2016 року за №ОД14, про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до I-III категорії складності щодо реконструкції квартири АДРЕСА_2 , подану ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2014р. по справі №522/23960/13-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено повністю, визнано прилюдні торги проведені 08.07.2013р. з реалізації арештованого нерухомого майна яке належить ОСОБА_2 , трикімнатної квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 недійсними; визнано свідоцтво видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу про право власності на квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_3 недійсним. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.11.2014р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.03.2015р. Рішення Приморського районного суду м.Одеси залишено без змін.

ОСОБА_3 маючи намір уникнути виконання рішення суду, що набрало законної сили, здійснила заміну нумерації квартир, присвоївши квартирі АДРЕСА_4 , а не введеній в експлуатації веранді номер 11, яку згодом відчужила.

Розділ квартири на дві самостійні стався через те, що, ОСОБА_3 подала Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта після реконструкції квартири АДРЕСА_5 , яку було зареєстровано Департаментом ДАБІ в Одеській області 22.05.2015р. за №ОД67, а в наступному ОСОБА_1 була проведена реконструкція квартири АДРЕСА_5 та 30.06.2016р. Департаментом ДАБІ в Одеській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації на квартиру АДРЕСА_3 .

09 червня 2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Заяць Костянтин Вікторович видав Відповідачу ОСОБА_3 два Свідоцтва про право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_5 та квартиру АДРЕСА_5 на підставі скасованого рішенням суду Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 17.07.2013 на квартиру за адресою : АДРЕСА_6 була подарована неповнолітній ОСОБА_4 (доньці), а квартира АДРЕСА_5 продана ОСОБА_1 . На сьогоднішній день, позивача ОСОБА_2 в результаті дій ОСОБА_3 та третіх осіб, позбавлено власності.

Та так як треті особи в Деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації вказали недостовірні дані про наявність дозволу на проведення будівельних робіт в кв. АДРЕСА_5 які фактично не видавались, та в період існування арешту на квартирі встановленого ухвалою Приморського районного суду м.Одеси по справі №522/23960/13-ц, то дії відповідача по реєстрації спірних декларації є протиправними та декларації підлягають скасуванню .

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» указав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 (справа про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) Конституційний Суд України вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб і суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено у ст. 15 ЦПК України (у вказаній редакції): суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідач реєстрував оскаржувані декларації не за заявою позивача.

На цей час в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа № 522/11033/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Заяць Костянтина Вікторовича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Делі Наталія Георгіївна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алексєєва Олена Олексіївна, ОСОБА_6 , Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання дій державного реєстратора протиправними, скасування записів щодо державної реєстрації права власності, про витребування двох квартир, про визнання права власності на квартири, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями, про виселення осіб з квартир.

В ухвалі Приморського районного суду м.Одеси від 11.08.2020р. по вказаній справі суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу законності прийнятих рішень державним реєстратором Заяць Костянтином Вікторовичем про видачу ОСОБА_3 Свідоцтв про право власності на квартиру АДРЕСА_5 та квартиру АДРЕСА_3 . Зазначені Свідоцтва видані на підставі визнаних Рішенням Приморського суду м.Одеси від 10 вересня 2014 року по справі № 522/23960/13-ц незаконними прилюдних торгів. В подальшому, квартири відчужені на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Провадження по цивільній справі № 522/23960/13-ц досі триває.

Отже, об`єктом спору у цій справі є квартири, які позивач намагається повернути у свою власність в тому числі шляхом скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, тобто захищає свої цивільні права як власника квартири порушені третіми особами шляхом подачі до відповідача декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, з недостовірними даними (на його думку) та на підставі зареєстрованих Декларації в наступному зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 на третю особу ОСОБА_1 та на квартиру АДРЕСА_5 на ОСОБА_4 , які на цей час є власниками вказаних квартир відповідно до інформації яка міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таке бажання позивача і форма його реалізації вказують на приватноправовий інтерес позивача.

За даних обставин компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд заявлених позивачем вимог, є суд, який спеціалізується на розгляді цивільних справ.

В цьому випадку позивачу слід звертатися до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд, на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 238,241,248,256КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника третьої особи Дойнікової О.І. задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування реєстрації декларацій закрити.

Ухвала набирає законної силі відповідно до ст..256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 та з урахуванням п. 15-5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлений 25.06.2021р.

Суддя Іванов Е.А.