Справа № 340/1917/21
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Кропивницький Справа №340/1917/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Т.К.-Груп»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Т.К.-Груп» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Т.К.-Груп» на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій у розмірі 100 417,65 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 100,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не виконується норматив по працевлаштуванню осіб з інвалідністю та самостійно не сплачено адміністративно-господарські санкції, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість з адміністративно-господарських санкцій в сумі 100 417,65 грн та пені в розмірі 100,40 грн.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти позову (а.с.25-34). У відзиві зазначається, що обов`язок підприємства по створенню робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатися пошуком і підбором працівників інвалідів на створені робочі місця, адже такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а саме на державну службу зайнятості. Більш того, передбачена ч.1 ст.20 Закону №875 міра юридичної відповідальності підприємств. Установ, організацій та фізичних осіб, які використовують найману працю у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати: або в разі порушення роботодавцем вимог ч.3 ст.18 Закону №875, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування інвалідів; або у разі порушення роботодавцем вимог ч.3 ст.17, ч.1 ст.18, ч.2, 3 та 5 ст.19 Закону №875, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні інваліда, який звернувся до роботодавця самостійно чи був направлений до нього державною службою зайнятості. Відповідач вказує, що 17.04.2020 р. ТОВ «Ю.Т.К.-Груп» направлено до Кіровоградського обласного центру зайнятості звітність та інформацію про попит на робочу силу (посаду бухгалтера), однак протягом 2020 року Кіровоградським обласним центром зайнятості не було підібрано та направлено працівників інвалідів на посаду бухгалтера. Також на протязі 2020 року до Товариства не зверталися працівники інваліди на вказану посаду та воно не відмовляло останнім у працевлаштуванні. Відповідач стверджує, що ТОВ «Ю.Т.К.-Груп» протягом 2020 року вчинило всі необхідні та передбачені чинним законодавством України заходи по створенню для інвалідів робочих місць, але фактично не працевлаштувало інваліда (ів) з причин не залежних від нього.

Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву у якій зазначено, що законом передбачено обов`язок підприємства створювати робочі місця для осіб з інвалідністю протягом всього звітного (2020) року, адже Звіт за формою 10 ПОІ Про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю складається з річних показників. Доказів того, що відповідач створив робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю з початку 2020 року відповідач не надав. Це вказує на те, що відповідач протягом 2020 року не виконував норми чинного законодавства про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні. Позивач наголошує на тому, що відсутність осіб з інвалідністю, які б бажали працевлаштуватися на підприємство не може вважатися обставиною, відповідно до якої учасник господарських відносин не несе господарсько-правову відповідальність. На думку позивача, відсутність працюючих осіб з інвалідністю на підприємстві може свідчити тільки про те, що підприємством не створені належні умови для праці осіб з інвалідністю (низька заробітна плата, неприйнятні умови праці) (а.с.59-60).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.14).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.18-19).

11.06.2020 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.62).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.Т.К.-Груп» 21.09.2010 р. зареєстроване як юридична особа (а.с.44-47).

08.02.2021 р. ТОВ «Ю.Т.К.-Груп» подано до Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік (Форма №10-ПОІ) відповідно до змісту якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2020 році складала 17 осіб, з них осіб з інвалідністю 0, при цьому кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» становить 1 працівник (а.с.3, 50-52).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 р. №875-ХІІ (далі за текстом також Закон №875) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.18 Закону №875 забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ч.3 ст.181 Закону №875 державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Відповідно до абз.1, 3 п.2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. №70 звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Згідно з п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. №5067-VI роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

З огляду на зміст п.5 Порядку подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 р. №316 форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Відповідно до п.6 зазначеного Порядку роботодавець визначає вид звітності - первинна або уточнювальна. Первинна звітність подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії). Уточнювальна звітність подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії: умов праці, розміру заробітної плати, вимог до претендента тощо. При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та назви професії (посади).

Отже, на роботодавця покладається обов`язок щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю та подання форми звітності №3-ПН. При цьому законодавчо не передбачено обов`язку щомісячного подання звітності за формою №3-ПН, оскільки подана інформація є чинною до моменту внесення змін щодо актуальності вакансій.

Таким чином, доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакансій) для осіб з інвалідністю, є звіт за формою №3-ПН.

Як встановлено судом, 17.04.2020 р. ТОВ «Ю.Т.К.-Груп» подано до Кіровоградського обласного центру зайнятості звіт за формою №3-ПН у якому у яких відображено наявність вакансії для особи з інвалідністю «бухгалтер» (а.с.53-56).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем виконано всі вимоги, передбачені чинним законодавством України щодо організації та створення робочих місць для осіб з інвалідністю.

Частиною 10 статті 19 Закону №875 передбачено, що керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону №875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Згідно з ч.1, 2 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку про те, що створивши робоче місце для особи з інвалідністю та своєчасно і в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство вживає усіх залежних від нього заходів для відповідності середньооблікової чисельності осіб з інвалідністю установленим нормативам.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 р. у справі №806/1368/17 (провадження №К/9901/5558/17).

Стосовно посилання позивача на те, що відсутність працюючих осіб з інвалідністю на підприємстві може свідчити тільки про те, що підприємством не створені належні умови для праці осіб з інвалідністю (низька заробітна плата, неприйнятні умови праці), суд зауважує, що таке твердження є необґрунтованим та зроблене без аналізу умов, відображених у звіті за формою №3-ПН. Також позивачем не доведено, що на обліку в органах центру зайнятості перебуває особа з інвалідністю, яка відповідає кваліфікаційним вимогам до посади «бухгалтер», однак відмовилася від працевлаштування у зв`язку з неналежними умовами до праці, створеними відповідачем.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що відповідачем вчинено всі передбачені чинним законодавством заходи спрямовані на працевлаштування осіб з інвалідністю на своєму підприємстві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Т.К.-Груп» (м. Кропивницький, вул. Лавандова, 27-Б, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 24 червня 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт