Справа № 620/3624/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року Чернігів Справа № 620/3624/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку та здійсненні виплати за 2015-2020 роки разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в чинній редакції статті 12 згідно із Законом N 367-XIV (367-14) від 25.12.98), з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути 32665 гривень (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят п`ять гривень, нуль копійок) (з яких 25865 гривень - за період з 2015 по 2019 роки, 6800 гривень - за 2020 рік) як недораховану суму виплати за 2015-2020 роки разової грошової допомоги, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в чинній редакції статті 12 згідно із Законом N 367-XIV (367-14) від 25.12.98), з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що йому виплачено разову грошову допомогу до 5 травня у 2015-2020 роках у розмірі меншому, ніж це передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Після звернення до відповідача з проханням здійснити перерахунок та виплатити недоплачену частину допомоги отримав відмову, що й стало підставою для подання позову.

08.09.2020 ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 09.09.2020 провадження у справі зупинено до розгляду Верховним судом зразкової справи № 440/2722/20.

08.02.2021 ухвалою суду провадження у справі поновлено.

На заяву позивача, відповідач листом від 04.08.2020 № 06-06/9341 відмовило у проведенні перерахунку обґрунтовуючи тим, що проведення вищезазначеної виплати проведено відповідно до чинного законодавства

Відповідачем подано відзив, в якому позов не визнано та зазначено, що грошова допомога у 2015-2020 роках позивачу нарахована і виплачена у розмірах, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 № 147, від 02.03.2016 № 141, від 05.04.2017 № 223, від 14.03.2018, від 20.03.2019 № 237 та від 19.02.2020 року №112, тому вимоги вважає безпідставними.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій з 12.02.2015, що підтверджується копією посвідчення, наявною в матеріалах справи, та на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня (а.с. 19).

Позивач у квітні кожного року отримував разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 875,00 грн за 2015 рік; 920,00 грн за 2016 рік; 1200,00 грн за 2017 рік; у розмірі 1265,00 грн за 2018 рік; у розмірі 1295,00 грн за 2019 рік; у розмірі 1390,00 грн за 2020 рік, що підтверджується довідкою від 21.09.2020 № 04-04/1720 (а.с. 51).

Не погодившись з діями Центру позивач звертався із заявами щодо нарахування та виплати недоотриманої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2015-2020 роки як учаснику бойових дій (а.с. 23-24, 25, 28-29, 31-32).

На заяви позивача листами від 12.08.2020 № 04-04/1470, від 16.06.2020 № 2834/0/78-20/2911, від 24.07.2020 № 6069/02/09.1-20 відмовлено у проведенні перерахунку обґрунтовуючи тим, що проведення вищезазначеної виплати проведено відповідно до чинного законодавства (а.с. 26-27, 30, 33-34).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтю 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-XIV) доповнено ч. 4 наступного змісту: «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Проте, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 також врегульовані пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, відповідно до якого було визначено, зокрема, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Як зазначено в постанові Великої палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №440/2722/20, правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон №3551-XII. Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 №79-VIII Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетний кодекс України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Конституційний Суд України Рішенням від 27.02.2020 №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 відновлено дію частини четвертої статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Кабінет Міністрів України у Постанові №112 установив, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбачена Законом №3551-XII, учасникам бойових дій здійснюється в розмірі 1390,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено статтею 12 цього Закону. Отже, на час виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-XII і Постанова №112.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році слід застосовувати не Постанову №112, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Відтак, із урахуванням встановлених обставин та правової позиції Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд доходить висновку, що виплачуючи позивачу оспорювану допомогу за 2020 рік у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, відповідач допустив порушення норм статті 12 Закону від 22.10.1993 №3551-XII (у редакції Закону від 25.12.1998 №367-XIV), яка передбачала виплату учасникам бойових дій допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, тому в цій частині адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки лише з 27.02.2020 позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учасник бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що є підставою для відмови в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача, які полягають у відмові позивачу провести перерахунок та здійснити виплату недонарахованої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2015-2019 роках та зобов`язання перерахувати та здійснити виплату недонарахованої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2015-2019 роках.

Крім того, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням зазначеного, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом:

- визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язання відповідача нарахувати позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Підстави для повернення судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

Відповідач: Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (просп.Миру, буд. 116-А, м. Чернігів, 14000, )

Повне рішення суду складено 25 червня 2021 року.

Суддя О.Є. Ткаченко