Справа № 211/3738/21
Суддя: Папарига В. А.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/3738/21
Провадження № 2-а/211/44/21
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

24 червня 2021 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Папарига В.А., розглядаючи матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції 1 роти 1 батальйону Діжко Олександра Юрійовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4350019 від 14.06.2021року.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.160, ст. 161 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач при зверненні до суду з вищевказаним позовом не сплатив судовий збір.

В позовній заяві ОСОБА_1 як на підставу для звільнення від сплати судового збору послався на ч.4 ст.288 КУпАП.

Розгляд позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення здійснюється з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення особи, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення від сплати державного мита.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом України № 3674-VI), державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України №3674-VI, яким передбачено, що за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено цим законом.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, чи виключали б позовну заяву про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з об`єктів оплати судовим збором.

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон України №3674-VI не передбачає. Розмір судового збору, який підлягає стягненню складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.4 Закону України № 3674-VI).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак Велика Палата Верховного Суду вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Окрім наведеного, слід зазначити, в постанові від 30.01.2019 року по справі №755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, остання правова позиція Великої Палати Верховного Суду повинна бути врахована судом під час застосування тотожних норм права.

Враховуючи викладене, позивачу слід сплатити судовий збір у сумі 454,00 гривень, або подати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України № 3674-VI.

В порушення п. 7 ч. 5 ст. 160 КАС України позовній заяві не вказано, чи вживались позивачем заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.5ч.1ст.213КУпАП, органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, відповідно до статті 222 цього Кодексу, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122цього ж Кодексу.

Частиною другою статті 222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію», територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені органів Національної поліції. Тому, належний відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) про накладення адміністративного стягнення за скоєне адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №742/2298/17 від 17.09.2020.

Проте, в порушення даних вимог, в адміністративному позові в якості відповідача позивачем зазначено лейтенанта поліції 1 роти 1 батальйону Діжко Олександра Юрійовича. Отже, позивачеві слід визначитися із суб`єктним складом у даному спорі.

Відповідно до ч.1ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.160 і ст.161цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.160 і ст.161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції 1 роти 1 батальйону Діжко Олександра Юрійовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 24 червня 2021 р.

Суддя: В. А. Папарига