Справа № 520/18544/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
24 червня 2021 року Справа №520/18544/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) 21.12.2020 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (далі по тексту відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення позивачу розрахунку вислуги років військової служби у календарному та пільговому обчисленні, не пізніше ніж за два місяці до звільнення;

- зарахувати до вислуги років строк навчання позивача на військовому - юридичному факультеті Національної юридичної Академії України ім. Ярослава Мудрого у період з 31.07.1997 по 27.06.2002;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил від 10.09.2020 №587-к у частині оголошення на 01.09.2020 позивачу вислуги років 30 років 01 місяць 08 днів, у тому числі пільгової вислуги років 09 років 00 місяців 24 дні;

- зобов`язати відповідача зарахувати до вислуги років позивачу строк навчання на військовому - юридичному факультеті Національної юридичної Академії України ім. Ярослава Мудрого в період з 31.07.1997 по 27.06.2002.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при звільненні позивача з військової служби та виключення зі списків особового складу військової прокуратури військових сил відповідачем допущено бездіяльність у вигляді нездійснення ОСОБА_1 розрахунку вислуги років військової служби в календарному та пільговому обчисленні, не пізніше ніж за два місяці до звільнення, а також протиправно не зараховано до вислуги років строк навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого в період з 31.07.1997 по 27.06.2002 року. Крім того, нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №2171-111 від 21.12.2000, абз.3 п.4 «Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України», затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 року №174/93, Положення про проходження військової служби певними категоріями військовослужбовців, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 № 1053/2001, позивач вказує, що саме дату - 31.07.1997, слід вважати початком проходження військової служби.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.12.2020 справу передано на розгляд судді Ніколаєвій О.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 позовну заяву у справі №520/18544/2020 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі №520/18544/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана представником відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що не погоджується з позовними вимогами, посилаючись на те, що відповідно до частини 4 статті 25, частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. В спірний період з 31.07.1997 по 31.07.2001 року позивач навчався на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого в якості студента, у зв`язку з чим вказаний період зараховується до вислуги років відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Судової охорони та членам їхніх сімей» з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби. Військову службу позивач почав проходити та набув статус військовослужбовця лише 01.08.2001 в момент вступу в якості курсанта на 5 курс військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого. Таким чином відповідач при вчиненні оскаржуваних позивачем дій та прийнятих за їх наслідками рішень діяв в порядку, межах, спосіб, визначений чинним законодавством України, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Позивач 19.02.2021 року надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами, викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву з підстав довільного тлумачення та помилковому застосуванні норм матеріального права.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив відповідач наполягав на доводах, викладених в обґрунтування своєї правової позиції, просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У період з 29.03.2021 по 02.04.2021, 05.04.2021 та з 06.05.2021 по 16.05.2021, 18.05.2021, 10.06.2021 суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Судом з довідки Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 04.05.2020 №55/65 встановлено, що в період з 31.07.1997 до 27.06.2002 позивач навчався на денному військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого по схемі підготовки «студент-курсант»:

з 31 липня 1997 року (наказ ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава мудрого від 31.07.1997 №119-с) до 31 липня 2001 року в якості студента;

з 01 серпня 2001 року ОСОБА_1 , добровільно через Фрунзенський районний військовий комісаріат місто Харкова, був призваний на військову службу в якості курсанта 5 курсу військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого та військову присягу прийняв 12 вересня 2001 року.

Наказом міністра оборони України від 27 червня 2002 року №308 позивачу у зв`язку із закінченням військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, присвоєно військове звання «лейтенант юстиції» та відряджено для подальшого проходження військової служби до Генеральної прокуратури України (а.с.16).

Крім того, відповідно довідки Військової прокуратури об`єднаних сил від 08.07.2020 №15-510вих-20, позивач з 17.02.2016 по 30.04.2018 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення відповідно на посадах слідчого 2-го відділу військової прокуратури Донецького гарнізону сил антитерористичної операції, слідчого військової прокуратури Донецького гарнізону сил антитерористичної операції, старшого слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури сил антитерористичної операції, слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління військової прокуратури сил антитерористичної операції. З 01.05.2018 по теперішній час (станом на 08.07.2020) ОСОБА_1 відповідно на посадах: слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури об`єднаних сил, слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведені оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури об`єднаних сил та прокурора першого відділу нагляду з організації процесуального керівництва та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури об`єднаних сил приймає участь в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення (а.с.21).

Вказані відомості також підтверджуються записами у послужному списку позивача.

З метою проведення розрахунку вислуги років військової служби позивач 14.02.2020 року звернувся до Військового прокурора об`єднаних сил з рапортом, в якому просив вирішити питання про направлення його особової справи офіцера разом з попереднім розрахунком на пенсію вислуги років (страхового стажу) до Міністерства оборони України.

Листом від 21.02.2020 №15-41 Військова прокуратура об`єднаних сил повідомила заявника, що відповідно до пункту 2.15 «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, розрахунок вислуги років на пенсію не складається для військовослужбовців, щодо яких на дату запланованого звільнення не дотримуються умови призначення пенсії, зазначені у статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою визначено, що пенсія за вислугу років призначається військовослужбовцям, якщо вони звільнені зі служби зокрема з 01.10.2019 по 30.09.2020 і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. Враховуючи, що станом на 01.01.2020 вислуга років заявника становить 20 повних календарних років, а також те, що рапортів про звільнення не надходило, підстав для направлення особової справи до Міністерства оборони України для проведення розрахунку вислуги років військової служби не вбачається (а.с.23).

Позивач 04.05.2020 року вдруге звернувся до Військового прокурора об`єднаних сил з рапортом про направлення його особової справи офіцера з попереднім розрахунком на пенсію вислуги років (страхового стажу) до Міністерства оборони України з метою проведення розрахунку вислуги років.

Відповідь на рапорт не надійшла.

Наказом Міністра оборони України від 28 серпня 2020 №425 (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (а.с.25).

Наказом виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил від 10 вересня 2020 №561к підполковника юстиції ОСОБА_1 з 10.09.2020 звільнено з посади прокурора першого відділу нагляду з організації процесуального керівництва та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури об`єднаних сил та з органів прокуратури та виключено зі списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил, усіх видів забезпечення та направлено його особову справу до Шевченківського районного військового комісаріату міста Харкова (а.с.26).

Також наказом виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил від 10 вересня 2020 №587к «Про оголошення вислуги років військовослужбовцям військової прокуратури об`єднаних сил станом на 1 вересня 2020 року» позивачу оголошено вислугу років, що дає право на виплату щомісячної надбавки за вислугу років, включаючи пільгову вислугу років 30 років 1 місяць 8 днів, пільгова вислуга років 09 років 0 місяців 24 дні (а.с.37).

Вважаючи неправомірним розрахунок вислуги років військової служби, позивач звертався до Офісу генерального прокурора та Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил з запитами про надання інформації та роз`яснень щодо нарахованого стажу.

Листом Офісу Генерального прокурора від 13.11.2020 №27/3_48967 вих20 повідомив позивача, що його запит скеровано за належністю до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (а.с.31).

Листом від 13.11.2020 №15-356вих-20 Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил повідомила позивачу, що розрахунок його вислуги років перед звільненням проведено 15.06.2020 та у цей же день доведено до відома під час співбесіди, а у подальшому скеровано до Міністерства оборони України, де й можна отримати його копію. Відповідно до наказу виконувача військового прокурора об`єднаних сил від 10 вересня 2020 №587к «Про оголошення вислуги років військовослужбовцям військової прокуратури об`єднаних сил станом на 1 вересня 2020 року» вислуга, що дає право на виплату щомісячної надбавки за вислугу років, включаючи пільгову вислугу років станом на 01.09.2020 становила 30 років 1 місяць 8 днів, у тому числі пільгова 09 років 0 місяців 24 дні. Станом на 10.09.2020 вислуга років військовослужбовцям військової прокуратури об`єднаних сил не оголошувалась (а.с.36).

Позивач вважає, що його права грубо порушуються, оскільки, з боку відповідача допущено протиправну бездіяльність щодо нездійснення розрахунку вислуги років в календарному та пільговому обчисленні, не оголошення йому розрахованої вислуги під особистий підпис, а також під час розрахунку вислуги років не зараховано, строк безперервної військової служби у Збройних Силах України та нарахування грошового забезпечення йому не зараховується строк перебування на військовій службі з 31.07.1997 по 27.06.2002, у зв`язку з чим звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 3 статті 1 вказаного Закону визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною шостої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Таким чином, приписами чинного Законодавства визначено, що військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів) є одним із видів військової служби.

Частиною 11 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом. Іноземець або особа без громадянства, який (яка) вперше приймається на військову службу до Збройних Сил України, бере офіційне зобов`язання неухильно додержуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати обов`язки військової служби.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на дату зарахування позивача на військово-юридичний факультет Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу.

Перебування на військовій службі громадян, які навчаються у військово-навчальних закладах, передбачено статтею 25 Закону №2232-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на дату зарахування позивача на військово-юридичний факультет Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) підготовка громадян на посади осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та вищих навчальних закладах, які мають військові навчальні підрозділи.

Згідно з ч.2 вказаної статті порядок проведення підготовки громадян на посади осіб офіцерського складу у вищих військових навчальних закладах та вищих навчальних закладах, які мають військові навчальні підрозділи, визначається і затверджується Міністерством оборони України та Міністерством освіти України.

Зарахування громадян до вищих військових навчальних закладів та вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи, провадиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв на умовах, визначених контрактом.

З курсантом, якому виповнилося 18 років, а також слухачем після закінчення першого курсу вищого військового навчального закладу укладається контракт щодо проходження підготовки на посади осіб офіцерського складу. Однією з умов контракту є зобов`язання курсанта (слухача) про подальше проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу протягом 5 років після закінчення вищого навчального закладу.

Громадяни, які прийняті на військову службу і навчаються у вищих військових навчальних закладах або вищих навчальних закладах, де є військові навчальні підрозділи, і не мають звань прапорщиків або мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, які мають такі звання, - слухачами.

Згідно з ч.3 вказаної статті курсантам, які не мали військового звання до вступу до вищого військового навчального закладу, вищого навчального закладу, який має військовий навчальний підрозділ, після зарахування на навчання присвоюється військове звання рядового чи матроса. За військовослужбовцями та військовозобов`язаними зберігаються військові звання, присвоєні до їх вступу у вищий навчальний заклад.

Таким чином, курсант в розумінні п. «в» ч.1 ст.24, ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на дату зарахування позивача на військово-юридичний факультет Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) - це особа, яка навчається у вищому військовому навчальному закладі та якій присвоєно військове звання.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на дату зарахування позивача на військово-юридичний факультет Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) військову підготовку студентів вищих навчальних закладів (денної форми навчання) за програмою офіцерів запасу проходять громадяни віком до 25 років, придатні до військової служби за станом здоров`я та морально-діловими якостями.

Військова підготовка студентів вищих навчальних закладів за програмою офіцерів запасу, крім вищих медичних навчальних закладів, проводиться на добровільних засадах, є одним з основних видів навчання і включається до визначеної державою складової освіти вищих навчальних закладів як самостійний розділ.

Програми військової підготовки студентів вищих навчальних закладів розробляються і затверджуються Міністерством оборони України разом із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на дату зарахування позивача на військово-юридичний факультет Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) студентам, які пройшли повний курс військової підготовки за програмою офіцерів запасу, склали встановлені іспити і атестовані до офіцерського складу, після закінчення вищого навчального закладу присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу.

Студенти, які не атестовані до офіцерського складу після закінчення курсу військової підготовки за програмою офіцерів запасу і не пройшли строкової військової служби, підлягають призову на строкову військову службу з урахуванням, за можливості, фаху, який вони отримали у вищому навчальному закладі, або за спорідненими військово-обліковими спеціальностями.

Частинами 3 статті 11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на дату зарахування позивача на військово-юридичний факультет Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) визначено, що перелік військово-облікових спеціальностей, з яких ведеться підготовка офіцерів запасу, порядок її проведення визначаються Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим з Міністерством освіти України.

Перелік вищих навчальних закладів, студенти яких проходять підготовку за програмою офіцерів запасу, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим з відповідним центральним органом виконавчої влади.

Військова підготовка студентів за програмою офіцерів запасу проводиться у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів або у вищих військових навчальних закладах.

Військові навчальні підрозділи є структурними підрозділами цих вищих навчальних закладів. Порядок створення, реорганізації та ліквідації військових навчальних підрозділів визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим з центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані вищі навчальні заклади.

Міністерство оборони України за погодженням із вищими навчальними закладами здійснює добір і призначення військовослужбовців на відповідні посади військово-навчальних підрозділів та контроль військової підготовки студентів за програмою офіцерів запасу.

Суд встановив, що відповідно до Указу Президента України від 20 листопада 1996 р. №1105 "Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково-дослідних робіт у галузі військового законодавства" Кабінет Міністрів України прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 22.01.1998 №70 «Про утворення військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого».

Відповідно до п.15 розділу 3 Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністра освіти України та Міністерства оборони України від 28.12.1995 №360/342 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.1996 за №39/1064 (чинного станом на дату зарахування позивача на денну форму навчання військово-юридичного факультету) військові інститути, військові відділення, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази, цивільних вищих навчальних закладів.

Згідно з п. 1.7 Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №399 від 30.10.1998 (чинного станом на дату зарахування позивача на денну форму навчання військово-юридичного факультету) до ВВНЗ належать такі військові структури: військові академії, військові університети, військові інститути, військові коледжі, а також військові інститути (факультети) при цивільних вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ). ВВНЗ становлять основу системи військової освіти, яка є складовою частиною державної системи освіти.

Отже, військово-юридичний факультет Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого входить до переліку військових навчальних підрозділів Міністерства оборони України і відноситься до військових навчальних закладів Міністерства оборони України.

Згідно з ч.1 ст.61 Закону України «Про вищу освіту» особами, які навчаються у закладах вищої освіти, є: 1) здобувачі вищої освіти; 2) інші особи, які навчаються у закладах вищої освіти.

Відповідно до ч.2 вказаної статті здобувачами вищої освіти є:

1) студент - особа, зарахована до закладу вищої освіти з метою здобуття вищої освіти ступеня молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра;

2) курсант - особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого військового навчального закладу (закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання), військового інституту як підрозділу закладу вищої освіти і навчається з метою здобуття вищої освіти за певним ступенем та якій присвоєно військове звання рядового, сержантського і старшинського складу або спеціальне звання рядового, молодшого начальницького складу або таке звання вона мала під час вступу на навчання. Статус курсанта може надаватися окремим категоріям осіб, які навчаються у невійськових закладах вищої освіти, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого військового навчального закладу (закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання) з метою здобуття вищої освіти і має військове звання офіцерського складу або відповідне спеціальне звання середнього чи старшого начальницького складу, має статус слухача вищого військового навчального закладу (закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано такі поняття як «студент» та «курсант».

Водночас, як вже вказано початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу.

Таким чином, ключовим в даному випадку є питання щодо того чи було зараховано позивача на денну форму навчання військово-юридичного факультету саме як курсанта.

Як вже зазначалось судом, що наказом ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого №119-с від 31.07.1997 року ОСОБА_1 зараховано на навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого саме як студента вказаного вищого навчального закладу.

Судом встановлено, що 01.08.2001 наказом начальника військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (по стройовій частині» №46 Корнієнко А.В., який уклав контракт про добровільний вступ на військову службу і прибув з військового комісаріату зараховано до списків особового складу факультету та поставлено на всі види забезпечення по курсантській нормі з 01.08. 2001, присвоєно військове звання «рядовий» і призначено на посаду курсанта.

Отже, позивача зараховано до складу курсантів у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.08.2001 року.

27.06.2002, у зв`язку із закінченням військово-юридичного факультету при вищому цивільному навчальному закладі наказом Міністра оборони України №308 ОСОБА_1 присвоєно перше офіцерське звання - «лейтенант юстиції» та направлено для подальшого проходження військової служби до Генеральної прокуратури України, з якої був звільнений 28.08.2020 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач з 31.07.1997 року по 31.07.2001 року навчався на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого в якості студента, а з 01.08.2001 року - як курсант.

Вказана обставина також підтверджується довідкою №55/65 від 04.05.2020 року, яка видана Військово-юридичним інститутом Національного університету ім.Ярослава Мудрого.

Оскільки початком проходження військової служби вважається, у тому числі, день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу, як наслідок, день зарахування на навчання студентом вищого військового навчального закладу не є початком проходження військової служби.

Як вказано, відповідно до абз. 5 ч.3 ст.2 Закону №2232-XII (в редакції чинній в момент навчання позивача в ВІТІ НТУУ КПІ) до видів військової служби відноситься, зокрема військова служба (навчання) за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки, інститути військової підготовки) з програмами підготовки на посади осіб офіцерського складу.

Перелік видів військової служби, визначений у вказаній нормі, був вичерпним.

Навчання студентів вищих військових навчальних закладів до такого переліку не входило.

День зарахування на навчання студентом вищого військового навчального закладу не є в розумінні приписів ст. 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби.

Крім того, як зазначає відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву під час обрахунку вислуги років позивача зараховано до вислуги років період навчання час навчання у цивільному закладі вищої освіти відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Судової охорони та членам їхніх сімей» з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що склало 1 рік 11 місяців 30 днів, а також застосовано пільгове обчислення вислуги років в період з 17.02.2016 по 30.04.2018 залучення позивача до проведення антитерористичної операції та період з 01.05.2018 залучення до сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської Федерації у Донецькій і Луганській області.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача в частині зарахування до вислуги років строк навчання позивача на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого в період з 31 липня 1997 по 27 червня 2002 року, визнання протиправним та скасування наказ виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил від 10.09.2020 №587к щодо оголошення на 01 вересня 2020 року позивачу вислуги років 30 років 01 місяць 08 днів, у тому числі пільгової вислуги років 09 років 00 місяців 24 дні є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення позивачу розрахунку вислуги років військової служби у календарному та пільговому обчисленні, не пізніше ніж за два місяці до звільнення, суд зазначає наступне.

Пунктами 1.1, 1.3, 1.4 розділу І Інструкція з обліку кадрів в органах прокуратури України, затвердженої наказом генеральної прокуратури України від 02.02.2017 року №27 (далі також - Інструкція №27) визначає порядок організації ведення персонального, штатно-посадового, військового та статистичного обліку кадрів (прокурорів, слідчих, державних службовців, службовців, працівників, що виконують функції з обслуговування, та робітників) в органах прокуратури, формування, ведення і зберігання особових справ та трудових книжок працівників.

Облік кадрів у військових прокуратурах здійснюється в порядку, визначеному цією Інструкцією, з урахуванням особливостей ведення особових справ, встановлених для військовослужбовців.

Організація виконання вимог Інструкції покладається на кадрові підрозділи органів прокуратури, керівників місцевих прокуратур та військових прокурорів гарнізонів.

Відповідно до пунктів абз.2 пункту 2.3, 3.7.1 Розділу 3 Інструкції №27 для персонального обліку працівників, які перебувають на посадах, зазначених у пунктах 2.1, 2.2 Інструкції №27, у відповідних прокуратурах ведуться особові справи.

Ведення особових справ військовослужбовців військових прокуратур здійснюється відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 26.05.2014 року №333, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12.06.2014 року за № 611/25388 (далі також - Інструкція №333).

Згідно з пунктом 3.15 розділу 3 Інструкції №333 перші примірники особових справ офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу перед звільненням із військової служби направляються до кадрових органів за підпорядкованістю для підготовки їх до проведення розрахунку вислуги років військової служби.

За рішенням начальників кадрових органів для розрахунку вислуги років військової служби офіцера використовується другий примірник особової справи.

Перед відправленням особових справ до фінансових органів усі періоди військової служби у рядках 8, 9 послужного списку повинні бути ретельно перевірені та звірені з відомостями автобіографій, атестаційних та додаткових документів, підтверджені наказами або відповідними документами.

Усі оригінали документів та їх копії обов`язково підшиваються до особової справи.

Після уточнення та підтвердження відомостей про проходження військової служби записи в рядках 8 та 9 послужного списку засвідчуються підписом начальника кадрового органу та гербовою печаткою.

Після складення фінансовим органом розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію особові справи з розрахунком повертаються до військових частин за місцем служби.

Перед звільненням із військової служби військовослужбовець повинен бути ознайомлений із записами в послужному списку та з розрахунком вислуги років військовослужбовця на пенсію.

Після видання наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця в рядок 8 записуються формулювання наказу про звільнення, у тому числі за якою статтею Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", про право носіння військової форми одягу (якщо це було вказано в наказі про звільнення), вислугу років у календарному та пільговому обчисленнях, військовий комісаріат, куди підлягає направленню для постановки на військовий облік, вид заохочення, номер і дата наказу по стройовій частині про виключення зі списків особового складу частини. У цьому самому рядку зазначається, на яких посадах можна використовувати військовослужбовця в особливий період. У послужних списках других примірників особових справ офіцерів зазначаються номери військово-облікових спеціальностей, за якими доцільно їх обліковувати в запасі. До перших примірників особових справ військовослужбовців, звільнених із правом на пенсійне забезпечення, залучаються: розрахунок вислуги років (страховий стаж) військовослужбовця на пенсію, свідоцтва про хворобу, витяги з наказів по особовому складу про звільнення та виключення зі списків військової частини та всіх видів забезпечення.

У приписах (відпускних квитках) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, звільнених з військової служби, зазначається, коли і в який військовий комісаріат вислано їхні особові справи або куди вони будуть вислані.

Відповідно до пункту 234 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.

Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.

Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.

Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборони України.

Як вбачається з аркуша співбесіди від 15.06.2020 відповідача з позивачем з приводу його звільнення у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, позивачу оголошено вислугу років станом на 15.06.2020 року, зокрема, календарна 18 років 10 місяців 14 днів, пільгова 8 років 7 місяців 22 дні, навчання 01 рік 11 місяців 14 днів, загальна вислуга склала 29 років 5 місяців 20 днів.

Співбесіду щодо звільнення позивача проведено більше ніж за 2 місяці перед звільненням.

З письмовим примірником співбесіди, в тому числі й зазначеним в ньому стажі позивач ознайомлений 15.06.2020 року, про що свідчить його особистий підпис. Письмових заперечень щодо зазначеного стажу позивач відповідачу на надавав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків про необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог в цій частині та відмовляє в їх задоволенні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи викладене у сукупності, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вулиця Маяковського, будинок 21, місто Краматорськ, Донецька область, 84333, ) - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 24.06.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва