Справа № 554/3432/21
Суддя: Троцька А. І.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.06.2021 Справа № 554/3432/21
Провадження № 2-а/554/38/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Троцької А.І.,

при секретарі - Зацевій Я.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи,-

в с т а н о в и в :

14 квітня 2021 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серія ЕАН №4021540 від 05.04.2021 року за скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП; закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; стягнути за рахунок відповідача понесені судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що він, перебуваючи за кермом транспортного засобу РУТА 20, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Європейській, коли близько 04 год. 40 хв. був зупинений патрульним поліцейським. Інспектор, провівши огляд автомобіля, виявив несправність освітлення заднього номерного знаку. Встановивши цей факт, інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст. 121 КУпАП. Вказує, що постанова винесена незаконно, оскільки ним у присутності поліцейського несправність виправлено шляхом заміни лампочки. Також, перед початком виїзду на рейс він пройшов предрейсовий технічний огляд автомобіля, згідно якого в автомобілі Рута 20 ( НОМЕР_1 ) станом від 05.04.2021 року на 04 год. 20 хв. не було виявлено жодних технічних несправностей, тож автомобіль був допущений до виїзду на маршрут.

Ухвалою судді від 15 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До початку розгляду справи Управлінням патрульної поліції в Полтавській області надано відзив на позовну заяву з відеозаписом події. Згідно якого, представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити. Вказував, що номерний знак на транспортному засобі Рута 20 ( НОМЕР_1 ) був неосвітлений, чим було порушено п.2.3 та п.2.9.в ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції у Полтавській області Нагорним Б.О. 05.04.2021 року о 04.52. год. року було винесено постанову серії ЕАН № 4021540, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. (а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено, що Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до п. 2.9.в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

-не належить цьому засобу;

-не відповідає вимогам стандартів;

-закріплений не в установленому для цього місці;

-закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

-неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 05.04.2021 об 04 год. 43 хв. в м.Полтава, по вул. Європейська, 68, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рута 20, номерний знак НОМЕР_1 , у якого був неосвітлений номерний знак у темну пору доби, чим порушив п.2.9.в ПДР України, а саме керування транспортним засобом із номерним знаком перевернутим чи неосвітленим. (а.с.10).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Так, позивач погоджується, що керуючи транспортним засобом, формально порушив п. 2.9 «в» ПДР України, однак просить суд врахувати, факт усунення недоліків в освітленні номерного знаку відразу на місці зупинки, в присутності працівника поліції.

Крім того позивач надав до суду протокол перевірки технічного стану транспортного засобу ТОВ «Євробус Полтава» від 05.04.2021 року, згідно якого Рута 20 номерний знак НОМЕР_1 станом на 04.20 год. визнано технічно справним (а.с. 11).

Таким чином, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з повною впевненістю в його справності, а тому допущене правопорушення виникло без наявності умислу на його вчинення, оскільки не передбачав можливості настання зазначених вище наслідків, так як виявлена технічна несправність транспортного засобу виникла раптово, при цьому, з його слів, була усунута на місці зупинки, порушення ПДР не призвело до будь-яких негативних наслідків, суспільної небезпечності не становить, фактично вчинено з необережності.

Разом із тим, на переглянутому відеозапису події, наданого відповідачем до відзиву, зафіксовано лише відсутність освітленого номерного знаку на транспортному засобі, що не рухається та оголошення постанови про адміністративне правопорушення. Відеозапис продовжується лише декілька хвилин. З нього неможливо встановити чи водій визнав свою провину, чи дійсно виправив несправність на місці, чи надано йому можливість скористатись допомогою захисника та надати свої пояснення і докази. Тобто складання оскаржуваної постанови носить неприпустимий спрощений підхід до розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, якими доказами керувався відповідач, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки в графі «до постанови додаються» зазначений лише відеозапис з боді камери.

Між тим, на думку суду, жодним доказом наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача під час складання постанови про адміністративне правопорушення не була встановлена належними та допустимими доказами, як і не надано доказів під час розгляду даного позову.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. За таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 121 КпАП України, ст.ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4021540 від 05 квітня 2021 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції Нацполіції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 454 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя А. І. Троцька