Справа № 160/5424/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 року Справа № 160/5424/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГПЛ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, про визнання протиправним та скасування картки відмови, -
09 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГПЛ» (далі - ТОВ «ГПЛ») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить:
- визнати протиправним Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110320/2020/000081/1 від 29.09.2020 та скасувати його;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за контрактом від 14.02.2007 №2/НЕ/LO/UA/2007 на поставку мастильних матеріалів, укладеного між позивачем та LOTOS Oil S.A. (Республіка Польща), на умовах поставки FCA Гданськ (Польща) позивачу від продавця надійшов товар: олива «LOTOS» моторна, який позивач заявив до митного оформлення шляхом подачі електронної митної декларації (ЕМД) від 23.09.2020 №UA110320/2020/009480. Під час декларування товару, відповідно до вищенаведеної ЕМД, загальна вартість товару визначена декларантом за основним методом, на підтвердження чого позивачем були надані необхідні документи, які підтверджують ціну на товар за ціною договору (контракту). Однак, відповідачем не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості, а також відмовлено у прийнятті митної декларації шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що відповідач неправомірно не визнав заявлену позивачем митну вартість товару і спірним рішенням про коригування митної вартості товарів безпідставно збільшив митні платежі за ввезення товару на митну територію України і випуск їх у вільний обіг, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей чи наявних ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни.
Ухвалою суду від 15.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
18 травня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому Дніпровська митниця Держмитслужби проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що 23.09.2020 відповідно до зовнішньоекономічного контракту №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007 ТОВ «ГПЛ» подана електронна митна декларація типу ІМ 40 ДЕ №UA110320/2020/009480 для митного оформлення товару: «Олива «LOTOS» моторна». За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до ЕМД, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, встановлено, що зміст вказаного вище контракту свідчить, що його сторони є юридично визнаними партнерами по бізнесу й продавець (компанія LOTOS Oil Sp. z o.o., Польща) безпосередньо або опосередковано контролює Дистриб`ютора (ТОВ «ГПЛ»). Умови контракту передбачають систему знижок для позивача, які повинні бути враховані для визначення дійсності вартості, а заявлена вартість операції приймається митним органом за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. До митного оформлення не надано документи стосовно оплати витрат на транспортування товару до кордону України, у документах перевізника не вказано строк розрахунку на оплату транспортних витрат, не надано документів стосовно оплати транспортних витрат. Наданий до митного оформлення висновок Полтавської ТТП не може бути прийнятий митним органом, оскільки ґрунтується на інформації виробника товару, яка митним органом поставлена під сумнів. Відтак, відповідач зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГПЛ».
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
14 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГПЛ» (Дистриб`ютор) і компанією А.О. Лотос Оіл (LOTOS Oil S.A., Республіка Польща (Продавець) було укладено Контракт №2/HE/LO/UA/2007 (з подальшими змінами і доповненнями), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати, а Дистриб`ютор купити, оплатити і організувати продажі готової мастильної продукції виробництва Продавця, виключно на території України на умовах, погоджених в даному Контракті.
На підставі митної декларації країни відправлення №20PL322010E0267915 від 28.08.2020; міжнародної товаротранспортної накладної (CMR) А № 640045 від 28.08.2020; інвойс-фактури № 962048230/ОР від 28.08.2020; пакувального листа № 962048230 від 28.08.2020 до інвойс-фактури № 962048230/ОР від 28.08.2020; специфікації № 27 від 25.08.2020 компанією LOTOS Oil S.A. на адресу ТОВ «ГПЛ» відвантажено товар.
Митна вартість товару, згідно з графою 43 ЕМД, визначена декларантом на підставі методу визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), та, відповідно до граф 42 та 45 митної декларації, становить 18 778 євро (634 878,59 грн.) на умовах поставки FCA Гданськ (Польща) (графа 20 ЕМД).
До поданої ЕМД Позивачем було додано наступні документи:
- відомості про Контракт №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007;
- відомості про Додаток №2 до Контракту №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007;
- відомості про Додаток №3 до Контракту №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007;
- відомості про Додаток №4 до Контракту №2/ HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007;
- відомості про Доповнення №1 від 06.02.2008 до Контракту №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007;
- відомості про Доповнення №3/2014 від 19.08.2014 до Контракту №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007;
- відомості про Доповнення №2/2015 від 09.02.2015 до Контракту №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007;
- відомості про Доповнення №3/2015 від 11.03.2015 до Контракту №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007;
- копія Доповнення №1/2017 від 01.06.2017 до Контракту №2/HE/LO/UA/2007 від14.02.2007;
- копія Митної декларації країни відправлення № 20PL322010Е0267915 від 28.09.2020;
- копія Міжнародної товаротранспортної накладної (CMR) А №640045 від 28.08.2020;
- копія Інвойсу-фактури 962048230/ОР від 28.08.2020;
- копія Пакувального листа № 962048230 від 28.08.2020 до Інвойс-фактури №962048230/ОР від 28.08.2020;
- копія Специфікації №27 від 25.08.2020;
- копія Сертифікату якості №3491/2020 від 26.08.2020;
- копія Сертифікату якості №2474/2020 від 27.08.2020;
- копія Сертифікату якості №3547/2020 від 28.08.2020;
- копія Сертифікату про походження товару EUR. 1 №PL/MF/AR 0259839 від 28.08.2020;
- відомості про Договір транспортного експедирування №04/2020-Г від 25.03.2020;
- копія Рахунку на оплату №28-08/003 від 28.08.2020;
- копія Довідки про транспортні витрати №28/08-1 від 28.08.2020;
- копія Довідки про транспортні витрати №894 від 28.08.2020;
- копія Заявки №68 від 28.08.2020;
- відомості про Генеральний договір добровільного страхування вантажів №015091г0пп від 08.04.2020;
- відомості про Додаток №1 (Страховий сертифікат) до Генерального договору добровільного страхування вантажів №015091г0пп від 08.04.2020;
- копія Страхового сертифікату №015091г0пп/48 від 28.08.2020;
- копія Рахунку №015091г0пп від 28.08.2020;
- копія Платіжного доручення №848 від 28.08.2020;
- відомості про Прайс-лист виробника від 19.08.2020;
- копія Сертифікату дистриб`ютора від 01.01.2020;
- копія Технічного опису продукції б/н від 13.07.2020;
- відомості про Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу до ЕМД №UA110320/2020/009068;
- Декларація митної вартості до ЕМД №UA110320/2020/009480 у формі електронного документа.
В ході здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митним органом на адресу позивача було направлено повідомлення декларанту (протокол обробки №260720), у відповідності до якого встановлено, що відсутнє документальне підтвердження визначеної декларантом митної вартості оцінюваних товарів, а також відсутня інформація щодо якісних та фізичних характеристик товару. Крім того, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 3 ст. 53 Митного кодексу України, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Листом-відповіддю №421 від 29.09.2020 на адресу відповідача з метою підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару позивачем додатково було надано: копію Експертного висновку Полтавської ТПП від 03.09.2020 №В-502; копію Платіжного доручення №7791 від 01.09.2020 про сплату послуг з перевезення; копію Акту надання послуг №01-09/003 від 01.09.2020.
Згідно з повідомленням декларанту (протокол обробки № 260779) надані пояснення та додаткові документи не спростовують висновки, що були зроблені у попередньому повідомленні.
29 вересня 2020 року Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110320/2020/000081/1 у зв`язку з наступним:
- відповідно розділу 2 контракту № 2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007 та сертифікату офіційного дистриб`ютора від 01.01.2020 (діє до 31.12.2020) ТОВ «ГПЛ» є офіційним дистриб`ютором товарів LOTOS Oil та здійснює продаж товарів в чітко обмеженому регіоні. Розділ 3 контракту «Ціна та метод її визначення» закріплює, що ціна на продукцію зазначається у прейскурантах. Також передбачається система знижок, які надаються ТОВ «ГПЛ». Тобто, ціни згідно наданого прайс-листа є спеціальними, виходячи із дистриб`юторських взаємовідносин виробника та ТОВ «ГПЛ», що суперечить статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року про дійсну вартість.
- Поставка товару за контрактом № 2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007 здійснюється на умовах поставки FCA Гданськ (Польща). Проте в поданих документах від перевізника не зазначено строк розрахунку за послуги з транспортування.
- До митного оформлення не подано банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури; у поданому рахунку-фактурі не зазначено інформацію про строк та умови оплати.
- Відповідно до листа виробника товару від 28.08.2020 б/н масла моторні «TURDUS SHPD SAE 15W-40», «TURDUS POWERTEC 1000 SAE 15W-40», «LOTOS DIESEL CLASSIC CF-4 SAE 15W-40» виготовлені з базового масла SAE 10 (SN 150), яке придбано в один з котирувальних днів 08.05.2020, 15.05.2020, 22.05.2020. Також декларантом подано до митного оформлення котирування виробника на вищевказану сировину (базове масло SAE 10 (SN 150), згідно якої середня ціна сировини становить: станом на 08.05.2020 390 євро/тонну; станом на 15.05.2020 - 380 євро/тонну; станом на 22.02.2020 - 365 євро/тонну; Середній рівень вартості на сировину «базове масло SAE 10 (SN 150)» за котирувальний період травень 2020 року згідно наданої інформації за МД №UA110320/2020/009480 від 23.09.2020 становить 378,3 євро/тонну. В ході аналізу інформації про вартість сировини, наданої ТОВ «ГПЛ» при попередніх митних оформленнях, митним органом було встановлено, що відповідно до інформації про вартість сировини, наданої виробником товару за МД №UA110320/2020/006725 від 24.06.2020 вартість базового масла SAE 10 (SN 150) у травні 2020 року становила: станом на 05.05.2020 - 575 євро/тонну; станом на 12.05.2020 - 565 євро/тонну; станом на 19.05.2020 545 євро/тонну; станом на 26.05.2020 - 545 євро/тонну. Середній рівень вартості на сировину «базове масло SAE 10 (SN 150)» за котирувальний період травень 2020 року згідно наданої інформації за МД №UA110320/2020/006725 від 24.06.2020 становить 557,5 євро/тонну. Виходячи із викладеного, декларантом для підтвердження вартості ідентичної сировини у той самий котирувальний період до різних митних декларацій на оформлення подібного товару подано документи, що містять розбіжності та мають ознаки недостовірності.
- поданий до митного оформлення висновок про вартісні характеристики, підготований Полтавською ТПП, від 03.09.2020 №В-502, не може бути прийнятий митним органом для підтвердження митної вартості задекларованого товару, адже ґрунтується на інформації, наданій виробником, щодо вартості сировини базового масла SAE 10 (SN 150) нарівні 378,3 євро/тонну, достовірність якої поставлена під сумнів митним органом;
- подана до митного оформлення прибуткова накладна за попередніми митними оформленнями від 03.08.2020 №9862, не підтверджують митну вартість оцінюваного товару, адже в ній відсутні дані про оприбуткування товарів, заявлених за МД №UA110320/2020/009480 від 23.09.2020.
Згідно із вказаним рішенням митну вартість товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості товарів - за ціною договору щодо ідентичних товарів, відповідно до статті 59 Митного кодексу України.
16 грудня 2020 року позивач звернувся на адресу відповідача з листом №625, яким просив скасувати оскаржуване рішення, а також з метою підтвердження заявленої і митної вартості товарів надав додаткові документи.
Не погоджуючись із вказаними рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Частиною 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року (далі МК України) закріплено, що правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
За приписами частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом частин 1, 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, у відповідності до частини 4 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Згідно з частиною 5 статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положеннями статті 53 МК України визначено перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу приписів частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, МК України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. При цьому, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Згідно з частиною 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини 2 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).
Відповідно до частини 5 статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 64 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
В разі, якщо митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у статтях 58-63 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та за результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано резервний метод визначення митної вартості.
У спірному рішенні відповідач посилається на наявний між позивачем та LOTOS Oil S.А. взаємозв`язок (підтверджується розділом 2 контракту №2/HE/LO/UA/2007 від 14.02.2007 та сертифікатом офіційного дистриб`ютора від 01.01.2020 (діє до 31.12.2020)), в якому ціна товарів, і як наслідок, митна вартість товарів була зменшена, що відповідно вплинуло на заявлену декларантом митну вартість оцінюваної партії товару. Дані висновки пояснюються тим, що ТОВ «ГПЛ» є офіційним дистриб`ютором товарів LOTOS Oil Sp. z о.о. та здійснює продаж товарів в чітко обмеженому регіоні.
Суд зауважує, що відповідно до частини сімнадцятої статті 58 МК України особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
У свою чергу, згідно частини четвертої статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; вони юридично визнані партнерами по бізнесу; вони є роботодавцем і працівником; будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї й тієї самої сім`ї. Особи, які пов`язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, уважаються пов`язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під вказані критерії.
Разом з тим, митним органом не надано суду належних та допустимих доказів, що засвідчують відповідність позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГПЛ» критеріям, встановленим статтею 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Той факт, що позивач являється офіційним дистриб`ютором виробника товару-експортера в силу положень наведеної норми не визначає сторін контракту пов`язаними між собою особами.
З матеріалів справи вбачається, що до митного оформлення за ЕМД №UA110320/2020/009480 від 23.09.2020 для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваної партії товару позивачем подано прайс-лист виробника «LOTOS Oil Sp. z о.о.» (Польща) від 19.08.2020, який застосовується на виконання п.3.2. зовнішньоекономічного Контракту від 14.02.2007 №2/HE/LO/UA/2007, відповідно до якого прейскурант (прайс-лист) є невід`ємною частиною Контракту, та який відповідно до п. 3.1. Контракту надається Продавцем Дистриб`ютору на продукти, які є предметом Контракту.
При цьому, немає жодного обмеження терміну дії прайс-листа та кола покупців, яким пропонуються саме зазначені умови продажу.
Пункт 3.4. Контракту від 14.02.2007 №2/HE/LO/UA/2007 передбачає систему знижок лише у разі виконання умов, визначених п. 3.4.1. даного Контракту, а саме: знижка у розмірі 4% від базового прейскуранта за виконання плану по продажу у попередньому кварталі (виконання вимог пункту 2.5). Знижка застосовується весь поточний квартал, якщо Дистриб`ютор виконав план по продажу у попередньому кварталі. План вважається невиконаним та вказана знижка не застосовується, якщо закупівлі у попередньому кварталі були нижче ніж на 10% від зазначеного у плані (п.2.5).
Крім того, наданий до митного оформлення прайс-лист виробника «LOTOS Oil Sp. z о.о.» (Польща) від 19.08.2020 адресовано не особисто позивачеві, а невизначеному колу осіб, що також підтверджується наданою Комерційною пропозицією виробника «LOTOS Oil Sp. z о.о.» від 19.08.2020.
Викладене також підтверджується листом постачальника «LOTOS Oil Sp. z о.о.» (Польща) від 29.09.2020 стосовно змісту та форми прайс-листа виробника від 19.08.2020.
Суд зауважує, що відповідачем не надано суду доказів застосування знижки до ціни товару, який ввіз позивач.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність будь-яких виняткових (спеціальних) знижок для позивача. Відповідно, ціна на оцінюваний товар, що зазначена у Прайс-листі виробника від 19.08.2020, є єдиною для всіх без виключення офіційних дистриб`юторів компанії «LOTOS Oil Sp. z o.o.» на території України.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що ціна товару, визначена у інвойсі та прайс-листі, відповідає ціні товару, яка вказана у ЕМД, то позивач правомірно застосував основний метод визначення митної вартості товарів - за ціною договору (вартість операції).
Стосовно доводів відповідача, що до митного оформлення не надано документи стосовно оплати витрат на транспортування товару до кордону України, у документах перевізника не вказано строк розрахунку на оплату транспортних витрат, не надано документів стосовно оплати транспортних витрат, то суд зазначає, що відповідно до пунктів 7.2, 7.4. контракту від 14.02.2007 №2/HE/LO/UA/2007 (в редакції Додаткової угоди від 19.08.2014 № 3/2014) поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA Гданськ (Польща) на підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.2011.
Пунктами 7.2, 7.4-7.6 від 14.02.2007 №2/HE/LO/UA/2007 контракту (в редакції Додаткової угоди від 19.08.2014 № 3/2014) визначено особливості розподілу витрат на визначених умовах поставки, зокрема, витрати на транспортування не включені у вартість товару.
Згідно з пунктом 5 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Для підтвердження числового значення складової митної вартості, що стосується вартості перевезення оцінюваної партії товару за ЕМД від 23.09.2020 №UA110320/2020/009480 до митного оформлення декларантом надані наступні документи, відомості про які зазначені у графі 44 митної декларації, а саме: рахунок на оплату транспортних послуг від 28.08.2020 № 28-08/003; довідка про транспортні витрати від 28.08.2020 № 28/08-1, видана ФОП ОСОБА_1 ; довідка про транспортні витрати від 28.08.2020 № 894, видана ТОВ «ГПЛ»; заявка на перевезення вантажів від 28.08.2020 № 68; договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом від 25.03.2020 № 04/2020-Г, укладений між ТОВ «ГПЛ» та ФОП ОСОБА_1 .
Зі змісту вказаних документів вбачається, що витрати на транспортування від місця завантаження оцінюваної партії товару на ділянці м. Гданськ (Польща) до пункту ввезення на митну територію України (п/п Ягодин) у розмірі 12 100,00 грн. включені до митної вартості товару.
Відповідно до пункту 4.1 Договору транспортного експедирування вантажів автомобільним і транспортом від 25.03.2020 № 04/2020-Г розрахунки між Клієнтом (ТОВ «ГПЛ») і Експедитором (ФОП ОСОБА_1 ) здійснюються за домовленістю Сторін, шляхом безготівкового розрахунку.
Згідно з пунктом 1.3 вказаного договору експедиторські послуги по даному Договору надаються Експедитором Клієнту як на території України, так і за її межами, на підставі заявки на транспортне експедирування вантажів або додаткової угоди до даного Договору (надалі - Заявка), в якій указується: вид послуги, вид та найменування вантажу, відправник, вантажоодержувач, пункт відправлення та призначення, бажані строки доставки вантажу та ін.
Згідно з пунктом 4.2 договору від 25.03.2020 № 04/2020-Г вартість послуг по даному Договору становить суму, визначену в рахунках-фактурі, в актах виконаних робіт або в заявках на транспортне експедирування вантажів за кожне здійснене Експедитором перевезення.
У пункті 12 Заявки на перевезення вантажів від 28.08.2020 №68 до договору від 25.03.2020 № 04/2020-Г вказано, що вартість перевезення, строк і способи оплати визначаються за домовленістю Сторін.
Враховуючи вищевикладене, числові значення складової митної вартості, що стосуються вартості перевезення оцінюваної партії товару до пункту ввезення на митну територію України (п/п Ягодин) не містять розбіжності та підтверджені документально.
Відповідачем не надано суду доказів того, що позивачем додатково понесені витрати на транспортування товару, а тому судом відхиляється даний довід відповідача.
Щодо здійсненого митним органом аналізу інформації про вартість сировини, наданої ТОВ «ГПЛ» при попередніх митних оформленнях, суд встановив, що у листі постачальника від 28.08.2020 виробник «LOTOS Oil Sp. z 0.0.» зазначає, що товар TM «LOTOS» - масло моторне TURDUS SHPD SAE 15W-40, масло моторне TURDUS POWERTEC 1000 SAE 15W-40, масло моторне LOTOS DIESEL CLASSIC CF-4 SAE 15W-40, вироблені підприємством LOTOS Oil Sp. z о.о. в червні 2020 року (що також підтверджується наданими до митного оформлення сертифікатами якості №3491/2020 від 04.06.2020, №3547/2020 від 06.06.2020 та №2474/2020 від 15.06.2020 відповідно) з базового масла SAE 10 (SN150). Базове масло SAE 10 (SN150) придбане виробником в один з торгових (котирувальних) днів травня 2020 року, а саме 08.05.2020, 15.05.2020, 22.05.2020, за середньою ціною, що відповідно становить 378,33 Євро за 1000 кг.
В даному випадку суд вважає безпідставним посилання відповідача на лист виробника від 30.06.2020 щодо ціни на сировину (який надавався до митного оформлення за ЕМД від 24.06.2020 №UA110320/2020/006725), оскільки не кореспондується з поставкою партії оцінюваного товару за ЕМД, так як у доданій виробником до вищезазначеного листа табличній інформації щодо торгових (котирувальних) днів 08.05.2020, 15.05.2020, 22.05.2020 інформація для порівняння відсутня.
На думку суду у листі щодо цін на сировину виробником зазначаються торгові (котирувальні) дні, у яких придбана сировина для виробництва конкретного товару, а також інша сировина та інші торгові дні на розсуд виробника для порівняльних цілей та відображення тенденції зміни рівня ринкових цін на сировину в динаміці. Кожен з цих днів може бути обраний виробником на свій розсуд для наведення цін на сировину для порівняння із конкретними датами, у яких придбана дана сировина.
Щодо посилань відповідача на те, що наданий до митного оформлення висновок Полтавської ТТП не може бути прийнятий митним органом, оскільки ґрунтується на інформації виробника товару, яка митним органом поставлена під сумнів, то суд зазначає,що висновок ТПП не є обов`язковим документом для визначення митної вартості товарів згідно вимог МК України.
Тобто, надані зазначені вище документи, а також платіжне доручення в іноземній валюті № 531 та SWIFT від 21.10.2020, заява про купівлю іноземної валюти № 65 від 12.10.2020, заява про купівлю іноземної валюти № 66 від 12.10.2020 є документальним підтвердженням факту оплати позивачем за раніше поставлений ідентичний товар цим же постачальником відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2007 №2/HE/LO/UA/2007 та підтверджують реальність фактичного оприбуткування товару на склад підприємства, що у повному обсязі спростовують доводи відповідача про відсутність оприбуткування товарів.
Одночасно суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Надані позивачем документи, на думку суду, у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що спростовує висновки митного органу щодо відсутності таких підтверджень.
Суд зазначає, що за змістом частин 1-3 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Враховуючи наведене, зважаючи на встановлені обставини, у тому числі, щодо надання декларантом митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, суд погоджується із позицією позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA110320/2020/000081/1 від 29.09.2020.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).
В ході розгляду справи відповідачем не були наведені докази правомірності оскаржуваних рішень, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень частини 1 статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110320/2020/000081/1 від 29.09.2020.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева