Справа № 640/2961/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Київ № 640/2961/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шевченко Н. М.,

за участі секретаря судового засідання - Поліщук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

за участі учасників справи:

представника позивача - Пустовіт Ю. Ю.,

представника відповідача - Гайдая В. М.

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд» до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.01.2020 № 05, від 23.01.2020 № 05.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі який прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, щодо фіктивності господарських операцій зі спірними контрагентами є безпідставним та необґрунтованими.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, в якому зазначено, що операції по взаємовідносинах між позивачем та його контрагентами не мали реального характеру, контролюючим органом під час проведення перевірки встановлені обставини, які свідчать про фактичну неможливість виконання сторонами зобов`язань, а складені первинні документи не мають юридичної сили, тому висновки акту перевірки є обґрунтованими, прийняті на підставі них спірні податкові повідомлення-рішення правомірними. На підставі викладеного представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив відмовити у задоволенні позову повністю.

У відповіді на відзив увага зосереджена на тому, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний довести обставини, на які посилається в оскаржуваному рішенні. Додатково зазначається про безпідставність посилань на непричетність керівників контрагентів до господарської діяльності, оскільки останні не притягались до кримінальної та/або адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши учасників справи, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МОНОЛІТ БУД» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ЕКОБУД» (код 42076831) за період жовтень 2018 року, ТОВ «БАРСА ІНТЕРПРАЙМ» (код 42417752) за січень, лютий 2019 року, ТОВ «МІКРОТОРГ» (код 37213349) за період січень, лютий 2019 року, ТОВ «ДИПЛОМАТ УНІВЕРС» (код 42485995) за період лютий 2019 року, ТОВ «КАРАТ ТРЕНД» (код 42417600) за період лютий, березень 2019 року, ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ» (код 42485969) за квітень2019 року.

За результатами вказаної перевірки складений акт № 242/26-15-05-01-02/35131736 від 26.12.2019, згідно з якого працівниками податкової служби встановлено порушення: п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, у загальній сумі 3672377 гривень, в т.ч. за жовтень 2018 року у сумі 151428 гривень, за січень 2019 року у сумі 1194881 гривень, за лютий 2019 року у сумі 976947 гривень, за березень 2019 року, у сумі 913006 гривень, за квітень 2019 року у сумі ПДВ 436115 гривень, та завищено суму від`ємного значення на загальну суму - 575231 гривень, в т.ч. за жовтень 2018 року у сумі 282072 гривень, за лютий 2019 року у сумі 20780 гривень, за березень 2019 року, у сумі 123994 гривень, за квітень 2019 року у сумі ПДВ 148385 гривень.

На підставі акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення: від 23.01.2020 № 05, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4 590 471,00 грн, у т.ч. за основним платежем в розмірі 3 672 377,00 грн та за штрафними санкціями 918 094,00 грн; від 23.01.2020 № 05, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 575 231,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначені ПК України.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пункт 44.2 статті 44 Податкового кодексу України визначає, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У відповідності до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Згідно статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також належить враховувати вимоги Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, в відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 якого первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити доводи про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Як підтверджується матеріалами справи, у періоді, що перевірявся, між ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (замовник), що є юридичною особою, в особі директора Шаповала Сергія Павловича , який діє на підставі статуту підприємства та ТОВ «БФ ЕКОБУД» (код 42076831) (виконавець), що є юридичною особою, в особі директора ОСОБА_2 , укладено договір про надання послуг №102018 від 10.10.2018, відповідно до якого виконавець зобов`язується за завданням замовника виконати ремонт електрообладнання, гідрообладнання, механічний ремонт обладнання баштових кранів вітчизняного та зарубіжного виробництва, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені ремонтні роботи на умовах, визначених цим договором. Виконання ремонтних робіт проводиться з використанням матеріалів виконавця на території замовника.

Факт виконання ремонтних робіт підтверджується актами здачі-прийняття робіт №59 від 16.10.2018, №80 від 31.10.2018, №58 від 16.10.2018, №71 від 23.10.2018, №65 від 19.10.2018, №62 від 18.10.2018, №74 від 25.10.2018, №79 від 30.10.2018, №77 від 29.10.2018.

Також до перевірки було надано податкові накладні по зазначеним операціям від 16.10.2018 № 2500, від 16.10.2018 № 2501, від 29.10.2018 № 2509, від 23.10.2018 № 2507, від 18.10.2018 № 2505, від 19.10.2018 № 2506, від 25.10.2018 № 2508, від 30.10.2018 № 2510, від 31.10.2018 № 2512.

Окрім того, у в періоді, що перевірявся, що позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «МІКРОТОРГ», з яким укладено договір поставки №020118-1 Ви від 02.01.2018, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в договорі, металопродукцію, іменовану в подальшому за текстом товар

До перевірки надано видаткові накладні згідно з договору №020118-1 Ви від 02.01.2018: № ВВМИ00062 від 23.01.2019, № ВВМИ00064 від 24.01.2019, № ВВМИ00063 від 24.01.2019, № ВВМИ00065 від 25.01.2019, № ВВМИ00066 від 28.01.2019.

Також позивачем надано податкові накладні: від 24.01.2019 №370, від 25.01.2019 № 400, від 24.01.2019 № 371, від 23.01.2019 № 340, від 28.01.2019 № 448.

Також, між ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (покупець), що є юридичною особою, в особі директора Шаповала Сергія Павловича , який діє на підставі статуту підприємства та ТОВ «ДИПЛОМАТ УНІВЕРС», код 42485995, (постачальник), що є юридичною особою, в особі директора Іващенка Євгенія Володимировича укладено договір поставки №17 від 15.02.2019, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець - прийняти й оплатити фундаментний анкер AND 90-11 комплексів у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

На виконання вказаного договору надано акти приймання - передачі товару та видаткові накладні: №12 від 18.02.2019, №13 від 19.02.2019, №14 від 20.02.2019, № 15 від 25.02.2019, №16 від 27.02.2019, №17 від 27.02.2019.

Також надано податкові накладні по зазначеним операціям: від 18.02.2019 № 430, від 19.02.2019

№ 440, від 20.02.2019 № 441, від 25.02.2019 № 454, від 27.02.2019 № 466, від 28.02.2019 № 472.

Між (замовник), що є юридичною особою, в особі директора Шаповала Сергія Павловича , який діє на підставі статуту підприємства та ТОВ «КАРАТ ТРЕНД», код 42417600, (виконавець), що є юридичною особою, в особі директора Мачули Наталії Юріївни , дійшли до взаємної згоди і уклали договір про надання послуг з ремонту обладнання №25 від 14.02.2019, відповідно до якого виконавець зобов`язується за завданням замовника виконати роботи, а замовник зобов`язується приймати і оплачувати такі роботи. Оплата вартості робіт здійснюється на умовах, вказаних у відповідному рахунку-фактурі.

На виконання вказаного договору надано акти від 18.02.2019 №99, від 19.02.2019 №101, від 20.02.2019 №103, від 25.02.2019 №111, від 27.02.2019 №127, від 28.02.2019 №129.

Також надано податкові накладні по зазначеним операціям: від 18.02.2019 № 195, від 19.02.2019 № 210, від 20.02.2019 № 216, від 25.02.2019 № 219, від 27.02.2019 № 230, від 28.02.2019 № 240.

Також перевіркою ТОВ «МОНОЛІТ БУД» встановлено укладання договору про надання послуг №15/03 від 15.03.2019 між ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (замовник), що є юридичною особою, в особі директора Шаповала Сергія Павловича , який діє на підставі статуту підприємства та ТОВ «КАРАТ ТРЕНД», код 42417600, (виконавець), що є юридичною особою, в особі директора Мачули Наталії Юріївни , дійшли до взаємної згоди і уклали договір про надання послуг про наступне: виконавець зобов`язується за завданням замовника виконати роботи, а замовник зобов`язується приймати і оплачувати такі роботи.

На виконання договору надано акти від 28.03.2019 №179, від 27.03.2019 №177, від 26.03.2019 №174, від 26.03.2019 №173, від 25.03.2019 №172, від 25.03.2019 №171, від 22.03.2019 №165, від 22.03.2019 №164, від 22.03.2019 №161, від 21.03.2019 №160, від 20.03.2019 №158, від 20.03.2019 №157, від 19.03.2019 №155, від 19.03.2019 №153.

Позивачем надано податкові накладні по зазначеним операціям: від 20.03.2019 № 302, від 19.03.2019 № 298, від 21.03.2019 № 304, від 25.03.2019 № 310, від 25.03.2019 № 309, від 21.03.2019 № 303, від 22.03.2019 № 306, від 20.03.2019 № 301, від 22.03.2019 № 307, від 28.03.2019 № 316, від 26.03.2019 № 312, від 26.03.2019 № 313, від 27.03.2019 № 333, від 18.03.2019 № 334.

Між ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (замовник), що є юридичною особою, в особі директора Шаповала Сергія Павловича , який діє на підставі статуту підприємства та ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ», код 42485969, (виконавець), що є юридичною особою, в особі директора Жукова Вадима Павловича укладено договір про надання послуг №08/19 від 15.04.2019, відповідно до якого виконавець зобов`язується виконати роботи, а саме, здійснити оброблення та фарбування секцій баштового крану, а замовник зобов`язується своєчасно сплачувати виконані роботи на умовах, визначених цим договором.

До перевірки надано акти здачі-прийняття робіт: №161 від 16.04.2019, №162 від 17.04.2019, №165 від 18.04.2019, №167 від 19.04.2019, №173 від 23.04.2019, №174 від 24.04.2019, №178 від 25.04.2019, №180 від 26.04.2019.

Також надано податкові накладні по зазначеним операціям: від 16.04.2019 № 97, від 26.04.2019 № 107, від 18.04.2019 № 94, від 17.04.2019 № 93, від 24.04.2019 № 102, від 25.04.2019 № 104, від 19.04.2019 № 95, від 23.04.2019 № 98.

Також між ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (покупець), що є юридичною особою, в особі директора Шаповала Сергія Павловича , який діє на підставі статуту підприємства та ТОВ «БАРСА ІНТЕРПРАЙМ», код 42417752, (виконавець), що є юридичною особою, в особі директора Кононенка Артема Ігоровича , дійшли до взаємної згоди і уклали договір поставки №5 від 10.01.2019, відповідно до якого продавець зобов`язується продати та поставити, а покупець прийняти та оплатити наступну продукцію: фундаментний анкер AND 90- 10 комплектів.

На виконання договору надано видаткові накладні №29 від 16.01.2019, №31 від 18.01.2019, №35 від 21.01.2019, №41 від 28.01.2019, №44 від 30.01.2019.

Також надано договір №0301- ПЛ купівлі - продажу матової будівельної підйомної платформи COIAN GP-40 від 23.01.2019. Предметом договору є зобов`язання продавця передати у власність покупця мачтову будівельну підйомну платформу СОІАЯ СР-40, а покупець зобов`язується прийняти зазначену мачтову будівельну підйомну платформу СОІАК СР-40 і сплатити її вартість відповідно до умов договору.

В договорі наведені характеристики мачтової будівельної підйомної платформи COIAN GP-40 ( марка, модель, рік випуску, довжина, висота, вантаж, тощо).

До перевірки надано акт приймання- передачі мачтової будівельної підйомної платформи COIAN GP-40 від 29.01.2019 року до договору №0301- ПЛ від 23.01.2019 року та видаткову накладну №42 від 29.01.2019 року на поставку мачтової будівельної підйомної платформи COIAN GP-40 в кількості 1 шт. Сума без ПДВ -2 916 666,67 гривень. ПДВ- 583 333,33 гривень. Всього на суму 3 500 000,00 гривень.

Також надано податкові накладні по зазначеним операціям: від 21.01.2019 № 646, від 16.01.2019 № 635, від 18.01.2019 № 640, від 28.01.2019 № 656, від 29.01.2019 № 659, від 30.01.2019 № 660.

Додатково позивачем долучено копії платіжних доручень № 1789 від 05.07.2019, № 1790 від 05.07.2019, № 1791 від 05.07.2019, № 1792 від 05.07.2019 (ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ»); копії платіжних доручень № 1408 від 01.03.2019, № 1409 від 01.03.2019, № 1410 від 01.03.2019, № 1429 від 06.03.2019, № 1430 від 06.03.2019, № 1431 від 06.03.2019, № 1432 від 06.03.2019, № 1441 від 06.03.2019, № 1496 від 01.04.2019, № 1531 від 08.04.2019, № 1532 від 08.04.2019, № 1533 від 08.04.2019, № 1534 від 08.04.2019, № 1535 від 08.04.2019, № 1571 від 16.04.2019, № 374 від 06.03.2019, № 397 від 03.04.2019 (ТОВ «БАРСА ШТЕРПРАЙМ»); копія картки рахунку 1091 за 23.01.19 - 31.08.20 ТОВ «МОНОЛІТ БУД»; копія інвентарної картки обліку основних засобів ТОВ «МОНОЛІТ БУД» «Мачтова будівельна підйомна платформа GOIAN GP-40»; копія наказу від 29.01.2019 про введення в експлуатацію основних засобів; копія акту від 29.01.2019 приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів; копія картки рахунку 209 за 01.01.19 - 07.09.20 ТОВ «МОНОЛІТ БУД»; копія видаткової накладної №113 від 05.03.2020; копія видаткової накладної №155 від 04.05.2020; копія картки рахунку 209 за 01.01.19 - 07.09.20 ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (2); копія видаткової накладної № 30 від 27.01.2020; копія видаткової накладної №56 від 17.02.2020; копія картки рахунку 209 за 01.01.19 - 07.09.20 ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (3); копія видаткової накладної № 435 від 23.09.2019; копія видаткової накладної №376 від 20.08.2019; копія картки рахунку 209 за 01.01.19 - 07.09.20р. ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (4); 17. Копія видаткової накладної №362 від 16.08.2019; копія видаткової накладної №366 від 08.08.2019; копія картки рахунку 209 за 01.01.19 - 07.09.20 ТОВ «МОНОЛІТ БУД» (5); копія видаткової накладної №206 від 22.05.2019; копія видаткової накладної №293 від 30.06.2019; копії платіжних доручень № 1536 від 08.04.2019, № 1537 від 08.04.2019, № 1572 від 16.04.2019,№ 1573 від 16.04.2019, № 1587 від 24.04.2019, № 1588 від 24.04.2019, № 1589 від 24.04.2019, № 1590 від 24.04.2019, № 1591 від 24.04.2019, № 1594 від 26.04.2019, № 1595 від 26.04.2019, № 1605 від 03.05.2019, № 1606 від 03.05.2019, № 1607 від 03.05.2019, № 1608 від 03.05.2019 (ТОВ «КАРАТ ТРЕНД»); копії платіжних доручень № 1331 від 24.01.2019, № 1351 від 04.02.2019, № 1352 від 04.02.2019, № 350 від 31.01.2019, № 358 від 22.02.2019 (ТОВ «МІКРОТОРГ»); копія акту списання товарів №1 від 31.01.2019; копія акту списання товарів №5 від 28.02.2019; копія акту списання товарів №24 від 31.03.2019; копія акту списання товарів №26 від 31.03.2019; копія акту списання товарів №27 від 31.03.2019; копія акту списання товарів №36 від 31.03.2019; копія акту списання товарів №60 від 26.04.2019; копія акту списання товарів №63 від 31.05.2019; копія акту списання товарів №94 від 31.05.2019; копія акту списання товарів №99 від 31.05.2019; копія акту списання товарів №100 від 31.05.2019; копія акту списання товарів №65 від 27.06.2019; копія акту списання товарів №116 від 31.07.2019; копія акту списання товарів №165 від 30.08.2019; копія акту списання товарів №174 від 30.08.2019; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 201 за період 23.01.2019-31.01.2020; копія картки рахунку 201 за період 23.01.2019-31.01.2020; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 201 за період 23.01.2019-31.01.2020 (2); копія картки рахунку 201 за період 23.01.2019-31.01.2020 (2); копії платіжних доручень № 1211 від 19.11.2018, № 1212 від 21.11.2018, № 1215 від 04.12.2018, № 1216 від 04.12.2018, № 1223 від 05.12.2018, № 1224 від 05.12.2018, № 1225 від 05.12.2018, № 1226 від 05.12.2018, № 313 від 05.12.2018 (ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ЕКОБУД»); копія договору від 30.06.2019 року «Про переведення боргу» між ТОВ «МОНОЛІТ БУД», ТОВ «ДИПЛОМАТ УНІВЕРС», ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ВІВАРО»; копії платіжних доручень № 1702 від 05.06.2019, № 1703 від 05.06.2019, № 1704 від 05.06.2019, № 1705 від 05.06.2019, № 1706 від 05.06.2019 (ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ВІВАРО»); копія картки рахунку 209 за період 01.01.2019-07.09.2020; копія видаткової накладної №204 від 04.05.2020; копія видаткової накладної №266 від 30.06.2020; копія картки рахунку 209 за період 01.01.2019-07.09.2020 (2); копія видаткової накладної №311 від 20.08.2020; копія видаткової накладної №312 від 20.08.2020; копія картки рахунку 209 за період 01.01.2019-07.09.2020 (3); копія картки рахунку 209 за період 01.01.2019-07.09.2020 (4); копія картки рахунку 209 за період 01.01.2019-07.09.2020 (5); копія картки рахунку 209 за період 01.01.2019-07.09.2020 (6).

Виходячи із наведених норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88 суд зазначає, що первинні документи, створені у письмовій або електронній формі, для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальної підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Податковий кредит звітного періоду, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положення пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачають, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз зазначених вище положень Податкового кодексу України свідчить про те, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов`язкові реквізити).

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та формування податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути не лише фактично здійсненими, а й підтвердженими належними та допустимими первинними документами і доказами, які відображають реальність господарських операцій позивача з контрагентами з метою використання у господарській діяльності, та є підставою для формування даних податкового обліку платника податків.

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як зазначено в акті перевірки та представником відповідача у відзиві на позовну заяву, перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій позивача з контрагентами та перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Контролюючим органом встановлено неможливість здійснення спірними контрагентами ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ЕКОБУД», ТОВ «БАРСА ІНТЕРПРАЙМ», ТОВ «МІКРОТОРГ», ТОВ «ДИПЛОМАТ УНІВЕРС», ТОВ «КАРАТ ТРЕНД», ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ» господарської діяльності, оскільки останні не мали трудових ресурсів, основних засобів, а відповідно не могли реалізувати їх покупцеві, що свідчить про відсутність реально вчинених господарських операцій, та як наслідок, юридичну дефектність відповідних первинних документів.

Вказані обставини позивачем не спростовано під час розгляду справи.

При цьому, судом установлено, що у перевіряємий період контрагенти здійснювали діяльність, відмінну від діяльності, яка була предметом договорів з ТОВ «Моноліт Буд».

Крім цього, з акта перевірки убачається відсутність ланцюга постачання спірним контрагентам послуг/товарів, які надавались останніми позивачу, доказів виконання власними силами обумовлених робіт та вироблення придбаних товарів до суду не надано.

Отже, відсутність у контрагентів позивача матеріально-технічних ресурсів, без яких підприємницька діяльність не може здійснюватися, об`єктивно ставлять під сумнів можливість поставки ними товарів, обсяг яких вимагав залучення до їх виконання певної кількості працівників та матеріально-технічних засобів.

Дійсно, норми Податкового кодексу України не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які не підтверджують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.

Водночас, у цьому контексті позивачем не наведено пояснень щодо наявності ділової мети у виборі постачальників, які не мають власних ресурсів для здійснення продажу товарів/наданні послуг за наявності об`єктивної можливості встановити ділові відносини з постачальниками, які такі ресурси мають, тим самим скоротивши ланцюг постачання (за рахунок виключення третьої особи у ланцюгу - перевізника), відповідно зменшивши витрати.

З метою отримання пояснень від керівників згаданих вище контрагентів, їх викликано в якості свідків.

Ухвалою суду від 08.10.2020 постановлено здійснити привід директора ТОВ «Мікроторг» ОСОБА_7 .

У судове засідання свідки, зокрема, ОСОБА_7 не з`явились, примусово привести останнього не виявилося можливим. Водночас, через канцелярію суду надійшли письмові показання за ОСОБА_7 , у яких зазначає про неможливість прибуття до суду у зв`язку із хворобою, посилання на яку не підтверджені жодними доказами.

У подальшому аналогічні за формою показання надійшли від керівників ТОВ «Барса Інтерпрайм» - ОСОБА_8 та ТОВ «Будівельна фірма Екобуд» - ОСОБА_2 , які також бездоказово не мали можливості прибути до суду у зв`язку із хворобою.

Оскільки підписи на згаданих показаннях не засвідчені нотаріусом, зважаючи на тотожність їх змісту та форми, звертаючи увагу на те, що протягом восьми місяців згадані свідки не прибули в судове засідання для надання показань під присягою, суд критично ставиться до змісту згаданих показань, оскільки під сумнів ставиться достовірність інформації, що міститься в них.

Крім того, ухвалою від 04.02.2021 Миколаївському та Донецькому окружним адміністративним судам доручено допитати в якості свідків керівників ТОВ «БФ Екобуд» та ТОВ «Дипломат Універс».

У судові засідання керівники згаданих підприємств не з`явились без пояснення причин, примусово привести їх не вдалось, ухвалами Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 та Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 повідомлено про неможливість виконання судового доручення.

Таким чином, вичерпано всі можливі процесуальні заходи отримання додаткової інформації на підтвердження або спростування викладених в акті перевірки відомостей.

Крім того, позивачем не встановлювалось джерело походження та виробника продукції, придбаної у контрагентів.

З огляду на викладене, фактично, контрагенти позивача у «ланцюгу» постачання введено в товарообіг (легалізовано) товар невідомого виробництва та виробника, з метою формування відповідної ціни та, як наслідок, формування податкового кредиту та витрат кінцевим споживачем, зокрема і для Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд».

З приводу посилань позивача на проведення оплати вартості придбаних товарів, суд зауважує, що саме по собі формальне перерахування коштів на розрахунковий рахунок контрагентів не є беззаперечним свідченням реальності здійснення господарської операції.

Отже, з наведеного слідує, що учасниками договірних відносин було здійснено лише обмін документами, оскільки позивач придбавав товар/послуги у контрагентів, що не мали достатніх технічних можливостей, трудових ресурсів, транспортних засобів, виробничого обладнання для виконання взятих на себе зобов`язань.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що формування податкового кредиту та витрат на підставі правочинів, у межах яких було здійснено виключно обмін документами первинного бухгалтерського обліку та перерахування грошових коштів, чинним законодавством не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року у справі №21-1526а15.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача про те, що здійснення продажу товарів на будь-яких умовах не звільняє учасників господарської операції від складання первинних документів, які передбачені законодавством про бухгалтерський облік та випливають із звичаїв ділового обороту, а тому відсутність документів на перевезення та про походження товарів може свідчити про нездійснення самих господарських операцій.

У разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності, і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

В аспекті цього суд зауважує, що за умовами ділового звичаю при виборі контрагента суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація контрагента, його платоспроможність, а також ризик невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію та наявність реєстрації постачальника в органах податкової інспекції не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентноспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов`язань через уповноважених представників.

А відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.

Разом з цим, під час розгляду справи позивачем не подано доказів щодо перевірки ділової репутації контрагентів, не наведено конкретних обставини укладення та виконання договорів. Зокрема, у матеріалах справи відсутні докази щодо наявності ділового листування, проведення перемов, ділових зустрічей між позивачем та задекларованими контрагентами у процесі налагодження господарських стосунків та виконання спірних операцій.

І хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.

Отже, з урахуванням наведеного у сукупності слід зазначити, що під час розгляду справи суду не надано тих відомостей і документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх реальне виконання.

Натомість податковим органом у процесі перевірки встановлені обставини, які у сукупності свідчать про наявність у первинних документах недостовірних відомостей про учасників поставок, фактичну неможливість виконання цих поставок саме задекларованими контрагентами з огляду на брак адміністративно-господарських засобів, спрямованості дій платника на отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування та, як результат, зменшення суми податків, що належать сплаті.

Також суд бере до уваги посилання податкового органу, що у вищезазначених договорах позивача з ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ», ТОВ «БАРСА ІНТЕРПРАЙМ», ТОВ «КАРАТ ТРЕНД», у реквізитах значаться номера рахунку підприємця, відкритих у відповідних банках (кошти були перераховані «МОНОЛІТ БУД» саме на ці рахунки згідно з платіжних доручень наданих позивачем), які в свою чергу були відкриті згідно відомостей банківських установ пізніше, ніж укладено відповідні договори, що само по собі говорить про те, що вони укладені виключно для здійснення вигляду господарської операції та очевидно є підробленим.

Вказані доводи контролюючого органу, що банківські рахунки, зазначені у певних договорах, були відкриті пізніше, ніж укладено ці договори не спростовано позивачем. Тобто, на момент укладання договору інформація про номер рахунку не була в розпорядженні суб`єкта господарювання, що свідчить про те, що договори укладались і оформлювались пізніше, ніж дата, яка в них вказана.

До того ж, позивачем не надано доказів перерахунку коштів за отримані послуги від ТОВ «ДИПЛОМА Т УНІВЕРС».

Також слід звернути увагу на наступному.

TOB «БФ ЕКОБУД виконувало роботи з ремонту електрообладнання, гідрообладнання, механічний ремонт обладнання баштових кранів вітчизняного та зарубіжного виробництва, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені ремонтні роботи на умовах, визначених цим договором (ремонт електродвигуна трьохшвидкісного 4,5 кВт 3000 об/хв., катушки електромагніта малої, редуктора вантажного, електричних панелей керування баштового крану, опорно-поворотного кола баштового крану, редуктора двигуна повороту, частотного перетворювача на замовлення ТОВ «МОНОЛІТ БУД» відповідно до договору про надання послуг №102018 від 10.10.2018.

ТОВ «КАРАТ ТРЕНД виконувало роботи з ремонту електродвигуна вантажного, ремонт вантажного редуктора баштового крану, ремонт оголовка баштового крану, ремонт гідро клітини баштового крану, ремонт консолі баштового крану, ремонт електричних панелей керування баштового крану відповідно до договору про ремонт обладнання №25 від 14.02.2019, також оброблення та фарбування секцій баштового крану (договоір про надання послуг №15/03 від 15.03.2019).

ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ» здійснювало роботи з оброблення та фарбування секцій баштового крану (відповідно до договору про надання послуг №08/19 від 15.04.2019).

Разом з тим, позивачем належних відомостей щодо виконаних послуг з контрагентами, а саме не надано документів, які б підтверджували якість застосованих матеріалів при ремонті, технічні умови (які повинні містити вимоги, показники і норми, яким мають відповідати складові частини та обладнання після ремонту), журнал нагляду (паспорту) крану, графік ремонту, наряд-допуск для проведення робіт, тощо.

Також, під час розгляду справи Головне управління ДПС у місті Києві направило лист до Головного управління Державної служби України з питань праці у Київській області від 12.11.2020 № 27853/9/26-15- 05-02-17, в якому просив в найкоротший термін надати інформацію та копії підтверджуючих документів: чи мають бути отримані дозволи/зареєстровані декларації на такі роботи як: ремонт електродвигуна трьохшвидкісного 4,5 кВт 3000 об/хв., катушки електромагніта малої баштового крану, опорно-поворотного кола баштового крану, редуктора двигуна повороту, частотного перетворювача; ремонт електродвигуна вантажного, ремонт вантажного редуктора баштового крану, ремонт оголовка баштового крану, ремонт гідро клітини баштового крану, ремонт консолі баштового крану, ремонт і електричних панелей керування баштового крану, оброблення та фарбування секцій баштового крану; щодо дозволів отриманих дозволів/зареєстрованих декларацій для виконання робіт з ремонт електродвигуна трьохшвидкісного 4,5 кВт 3000 об/хв., катушки електромагніта малої, редуктора вантажного, електричних панелей керування баштового крану, опорно-поворотного кола баштового крану, редуктора двигуна повороту, частотного перетворювача ТОВ «БФ ЕКОБУД» (код 42076831); щодо дозволів отриманих дозволів/зареєстрованих декларацій для виконання робіт з ремонту електродвигуна вантажного, ремонту вантажного редуктора баштового крану, ремонту оголовка баштового крану, ремонту гідро клітини баштового крану, ремонту консолі баштового крану, ремонту електричних панелей керування баштового крану ТОВ «КАРАТ ТРЕНД» (код 42417600); щодо дозволів отриманих дозволів/зареєстрованих декларацій для виконання робіт з оброблення та фарбування секцій баштового крану ТОВ «КАРАТ ТРЕНД» (код 42417600) та ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ» (код 42485969); щодо проведення в межах повноважень перевірок вказаних вище суб`єктів (з наданням копій підтверджуючих документів).

Листом від Головного управління Державної служби України з питань праці у Київській області «Щодо надання інформації» від 30.11.2020 № 11/3120/19322 повідомлено, що декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці за ТОВ «БФ ЕКОБУД» (код 42076831), ТОВ «КАРАТ ТРЕНД» (код 42417600), ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ» (код 42485969) не зареєстровано, дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки ТОВ «БФ ЕКОБУД» (код 42076831), ТОВ «КАРАТ ТРЕНД» (код 42417600), ТОВ «БІНОМ КОРПОРЕЙТ» (код 42485969) не видавались.

Таким чином, перевіривши реальність виконання вказаних договорів, суд приходить до висновку про відсутність сукупності умов, обставин та підстав, з якими Податковий кодекс України у взаємозв`язку з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» пов`язують виникнення у позивача права на спірні суми податкового кредиту з ПДВ.

Тобто відсутні докази як руху активів в процесі господарських взаємовідносин, так і докази наявності первинних документів, на підставі яких формувались дані податкового обліку позивача по взаємовідносинам із названими контрагентами.

Отже, підсумовуючи викладене, позивачем не доведено реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/робіт/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської. Беручи до уваги специфіку та особливості зазначених операцій, виходячи з наявної податкової інформації, слід зазначити, що під час розгляду справи не надано тих відомостей і документів, які виходячи з умов договорів та звичайної ділової практики супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх фактичне (реальне) виконання, а відтак не доведено фактичного виконання спірних операцій контрагентами позивача.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оскільки позивачем не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволенню.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 250, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд» відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 56, оф.2, )

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 КАС України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко

Повний текст рішення складено 24.06.2021.