Справа № 600/1216/20-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

25 червня 2021 року

м. Київ

справа № 600/1216/20-а

адміністративне провадження № К/9901/22058/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Н.В. Коваленко, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, встановленої станом на день призначення пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити нарахування та виплату йому грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, встановленої станом на день призначення пенсії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року позов задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 200 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Разом із касаційною скаргою скаржником подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка обґрунтована запровадженням на території України карантинних заходів. Також скаржник зазначає, що у квітні 2021 року працівник Сьомого апеляційного адміністративного суду повідомив йому в телефонному режимі про відсутність можливості направити йому оскаржувану постанову з огляду на відсутність конвертів та марок.

09 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду із заявою про видачу копії повного тексту постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року та додав поштовий конверт із марками.

28 квітня 2021 року ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови. Водночас, скаржник вказує на те, що починаючи з 23 квітня 2021 року по цей час перебуває на реабілітаційному лікуванні після повного курсу лікування від захворювання Covid-19.

Так, колегія суддів приймає до уваги той факт, що дійсно відповідно до листа Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року убачається, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року не направлялася скаржнику у зв`язку із недостанім фінансуванням витрат суду на послуги поштового зв`язку. Водночас, 14 квітня 2021 року оскаржувана постанова була відправлена на адресу ОСОБА_1 за його заявою та отримана ним особисто 28 квітня 2021 року, що підтверджується поштовим конвертом із шрихкодовим ідентифікатором 637.

Вказані підстави, на думку колегії суддів, свідчать про те, що скаржник був позбавлений можливості вчасно скористатися правом на касаційне оскарження.

Також матеріалами касаційної скарги підтверджується факт захворювання скаржника на Covid-19.

Відповідно до наданих скаржником результатів аналізу молекулярно-генетичного дослідження Методом ПЛР (у режимі реального часу) № 111129 від 16 квітня 2021 року у ОСОБА_1 виявлено РНК вірусу Sars-CoV-2.

Водночас, за результатами аналізу молекулярно-генетичного дослідження Методом ПЛР (у режимі реального часу) № 116648 від 23 квітня 2021 року у ОСОБА_1 не виявлено РНК вірусу Sars-CoV-2.

З листа Вищого адміністративного суду України від 07 червня 2021 року № 202/7-14/21 вбачається, що ОСОБА_1 було подано касаційну скаргу 27 травня 2021 року на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року, однак у зв`язку із тим, що відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 15 грудня 2017 року Вищий адміністративний суд України припинив свою процесуальну діяльність та розпочав процедуру ліквідації, зазначено, що ОСОБА_1 слід звернутися до Верховного Суду.

Вказаний лист отримано ОСОБА_1 11 червня 2021 року, що підтверджується поштовим конвертом із штрихкодовим ідентифікатором 500.

До Верховного Суду з касаційною скаргою скаржник звернувся 12 червня 2021 року, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті.

За таких обставин, оскільки скаржник після усунення обставин, які унеможливили вчасне звернення із касаційною скаргою до Верховного Суду, без зайвих зволікань подав касаційну скаргу, підстави пропуску строку на касаційне оскарження слід визнати поважними та поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Згідно із частиною 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї статті передбачено, що судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, судові рішення, які прийняті в порядку спрощеного позовного провадження, можуть бути оскаржені у виняткових випадках, доведення яких покладається на скаржника.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Якщо касаційну скаргу подано на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в ній зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник повинен зазначити щодо питання застосування яких норм матеріального та/або процесуального права Верховний Суд не сформулював правової позиції, охарактеризувати зміст правовідносин, яких стосується касаційна скарга для можливості чіткого визначення відсутності правових висновків Верховного Суду за критерієм подібності предмету спірних відносин.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційній скарзі має бути зазначено, яких процесуальних порушень допустився суд під час вирішення справи, передбачених частинами другою і третьою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Таким чином, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Колегія суддів зазначає, що оскарження судових рішень, розглянутих судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, має відбуватися із наведенням підстав, передбачених частиною п`ятою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у системному взаємозв`язку із частиною четвертою цієї статті.

Проте касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, нормативно-правові акти, а також позицію скаржника про те, що судами ухвалено судові рішення з порушенням вимог чинного законодавства України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, - повернути особі, яка її подала.

3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко