Справа № 596/517/21
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" червня 2021 р. Справа № 596/517/21

Провадження № 2-а/596/11/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Лисюк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Стасюк О.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 568596 від 30.03.2021 року. Посилаючись на те, що 30.03.2021 року, поліцейським взводу №1 роти №3 батальону УПП в Тернопільській області ДПП рядовим поліції Слобода П.І., складено постанову про накладення на нього ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 568596, згідно якої його визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП. За дане правопорушення накладено штраф у розмірі 20400 грн.. Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він дійсно перебував у вказаний час у даному місці, але оскільки вживав алкоголь, а також позбавлений права керувати транспортним засобом автомобілем не керував. Поліцейський усно взнав його прізвище та пішов до службового автомобіля. Після чого поліцейські не складаючи жодних протоколів чи постанов залишиш місце події. Таким чином, було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. Поліцейський при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення та діючи упереджено не з`ясував всіх обставин справи, без роз`яснення прав виніс постанову, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
Тому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 568596 від 30.03.2021 року та стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн..
15 квітня 2021 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21 травня 2021 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області замінено у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, неналежного відповідача - Головного управління національної поліції в Тернопільській області, на належного - Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП (адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24).
Відповідачем подано відзив на позов, посилаючись на правомірність дій поліцейських та законність оспорюваної постанови. На думку представника відповідача, позовні вимоги ОСОБА_1 являються безпідставними та необґрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. Таким чином, необхідно відмовити позивачу в задоволенні цього позову в повному обсязі, оскільки відповідно до оскаржуваної постанови серії БАА №568596 від 30 березня 2021 року, позивач 30 березня 2021 року близько 00 год.15 хв., керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ E200 д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з кільця, чим порушив вимоги п.9.2 б) Правил дорожнього руху України, а при перевірці документів встановлено, що водій позбавлений права керування рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2020 року, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП. Відеозаписом з автореєстратора службового автомобіля поліцейського зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з кільця. Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, та запропоновано ознайомитись з відео доказами вчиненого ним правопорушення.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов. Суду пояснив, що він не керував транспортним засобом. Вечером він був в гостях в знайомого. Біля 12 ночі він зателефонував своїй братовій ОСОБА_2 , яка перебувала на той час в м. Тернопіль, щоб вона взяла його машину і забрала його. Коли вони рухались, то на самому кольці автомобіль зупинився. Він сів за руль, щоб виправити неполадки і до них підійшли працівники поліції. Тоді, на місці події він не пояснював працівникам поліції, що це не він був за кермом, тому шщо розхвилювався. Додатково пояснив, що він дійсно позбавлений прав керування авто у звязку з притягненням його в 2020 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Того дня на нього відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву із проханням розглянути справу без участі представника управління.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно дост. 62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 568596 від 30 березня 2021 року, позивач 30 березня 2021 року близько 00 год. 15 хв., керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ Е200 д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з кільця, чим порушив вимоги п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України, а при перевірці документів встановлено, що водій позбавлений права керування рішенням Тернопільського міськрайокного суду Тернопільської області від 14 серпня 2020 року, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.4 ст. 126 КУпАП.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «О`НаІІогап and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України,
Відповідно до п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Сигнали покажчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру, наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.
Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП зафіксований матеріалами відеофіксації (34 секунда відеозапису з автореєстратора службового авто).
Оскаржувана постанова містить відомості про технічний пристрій, яким велася відеофіксація, відтак за змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Згідно вимог п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б) реєстраційний документ на транспортний засіб;
в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигналів - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС;
г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;
ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно п.2.4 а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій зобов`язаний пред`явити документи, перелічені у п.2.1 цих Правил.
Як встановлено, в ході перевірки документів водія було зясовано, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказана постанова набрала законної сили ще 17 серпня 2020 року.
Згідно ч.4 ст. 126 КУпАП керування транспортним :асобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (20400 грн.).
За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

З наданих відповідачем відеозаписів з нагрудних камер поліцейських видно, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений на вимогу поліцейського, що підтверджує його вину у вчиненні даного правопорушення.

Як слідує із змісту відеозаписів, під час зупинки авто за кермом перебував позивач ОСОБА_1 на передньому пасажирському сидінні перебувала пасажир. Під час складання адміністративних матеріалів відносно нього йому розяснювались права. Постанова виносилась за його участі. На місці зупинки ОСОБА_1 погодився з правопорушеннями, які були встановлені поліцейським та не заперечував, що він керував автомобілем.

В судовому засіданні, допитана в якості свідка ОСОБА_2 показала, що вона є дружиною рідного брата позивача ОСОБА_1 30 березня 2021 року вона була відвідувала в лікарні в м.Тернопіль свою сестру та залишилась ночувати в м. Тернопіль в ОСОБА_1 . Вночі він їй зателефонував, щоб вона взяла його машину і забрала його. Коли вони рухались, то на самому кольці автомобіль зупинився, так як виникли неполадки в коробці передач. Вона з ОСОБА_1 помінялись місцями. ОСОБА_1 вийшов та сів за руль, щоб переключити передачу. Після того до них підїхали працівники поліції. На місці події вона не пояснювала, що це вона була за кермом. Трохи згодом взяла таксі та поїхала з місця події.
Після перегляду відеозапису свідок повідомила, що ОСОБА_1 з авто не виходив, а вони в салоні помінялись місцями.
Суд суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 проте, що це вона була за кермом автомобіля та визнає ці показання надуманими, суперечливими, нелогічними, що викликає сумнів в їх правдивості.

Суд вважає, що вони були дані нею на ґрунті особистих відносин між нею та позивачем, який являється рідним братом її чоловіка, та її зацікавленості в результаті розгляду адміністративної справи.

Також, суд вважає, що ці показання повністю спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, відезаписів з нагрудних камер поліцейських, а також відеореєстратора.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про залишення постанови без зміни, а скарги без задоволення.
Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст. 286 КАС України, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження та були спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у звязку з його безпідставністю.
Керуючись ст. ст.6,10,19,90, 143,241-246,286 КАС України

УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.
Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 червня 2021 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк