Справа № 440/4980/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про закриття провадження у справі
23 червня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/4980/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо непроведення ОСОБА_1 на підставі нової довідки, наданої Полтавським ОТЦК та СП, перерахунку та виплати належної пенсії з 01.04.2019; зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 01.05.2021 перерахунок пенсії в повному обсязі (з включенням додаткових видів грошового забезпечення) (6584,72 грн) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , та подальшу її виплату в повному обсязі, та стягнути з ГУ ПФУ в Полтавській області суму заборгованості з недоплаченої пенсії за період з 01.01.2018 по 01.05.2021 у розмірі 100705,11 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі №440/260/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі №440/260/20 скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій при нарахуванні і виплаті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.01.2018 по теперішній час зменшеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 неповного розміру пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.01.2018 року по теперішній час перерахунок та виплату із врахуванням раніше виплачених сум 100 відсотків підвищення пенсії. Прийнято в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягають у виплаті ОСОБА_1 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р., з 01.01.2018р. по 31.12.2018 р. та 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р., з 01.01.2019р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018 року. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі №440/260/20 про відмову у задоволенні іншої частини позову залишено без змін.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 виправлено описку у мотивувальній та резолютивній частині постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі № 440/260/20 в найменуванні відповідача, а саме: замість "Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області" слід читати "Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області".
На виконання вказаного вище судового рішення, пенсійним органом 18.03.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018, що підтверджується протоколом за пенсійною справою №ФП71008 - Міноборони від 18.03.2021 /а.с.29/ та розрахунком /а.с.6/.
Вважаючи, що ГУ ПФУ в Полтавській області не здійснив виплату суми заборгованості з недоплаченої пенсії за період з 01.01.2018 по 01.05.2021 у розмірі 100705,11 грн, зокрема, і за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 8262,24 грн та за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 у розмірі 1032,78 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом, виклавши позовні вимоги про стягнення цих сум.
За змістом статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.
Згідно з статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Верховний Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Такі висновки відповідають висновкам Верховного Суду, що містяться у постановах від 26.05.2020 у справі №522/5265/17, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19.
Звертаючись до суду із адміністративним позовом у цій справі в частині позовних вимог про стягнення суми заборгованості з недоплаченої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 8262,24 грн та за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 у розмірі 1032,78 грн, ОСОБА_1 фактично оскаржує дії ГУ ПФУ в Полтавській області, що мали місце під час виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі №440/260/20.
Водночас дії ГУ ПФУ в Полтавській області, прийняті на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі №440/260/20, можуть бути оскаржені, відповідно до статті 383 КАС України.
Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.
Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.
За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про стягнення сум на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини у частині перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018 року між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаної постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі №440/260/20, то він може звернутись до суду в порядку КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Беручи до уваги те, що є така, що набрала законної сили постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі №440/260/20 з того самого фактичного предмету спору (щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018 року) і між тими самими сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення з ГУ ПФУ в Полтавській області суми заборгованості з недоплаченої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 8262,24 грн та за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 у розмірі 1032,78 грн на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 238, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 440/4980/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суми заборгованості з недоплаченої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 8262,24 грн та за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 у розмірі 1032,78 грн.
Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя М.В. Довгопол