Справа № 600/1263/20-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1263/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

23 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Любимової К.М.

представника відповідача: Приймак Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2020 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього податковий борг на загальну суму 4847448,41 грн, з яких 2966710,16 грн до місцевого бюджету та 1880738,25 грн до державного бюджету України.

ОСОБА_1 подав до Чернівецького окружного адміністративного суду зустрічний позов до Головного управління ДПС в Чернівецькій області, в якому відповідач (позивач за зустрічним позовом) просив визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2020 року, за формою «Р» яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок у сумі 530554,50 грн з них за податковими зобов`язаннями 424443,60 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 106110,90 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2020 року, за формою «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий податок у сумі 139496,47 грн, з них за податковими зобов`язаннями 111597,18 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 27899,29 грн; податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2020 року, за формою «ПС» яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок з доходів фізичних осіб у сумі 510 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2020 року, за формою «Р» яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб у сумі 1673957,58 грн, з них за податковими зобов`язаннями 1339166,07 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 334791,51 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення №02563304 від 12.02.2020 року, за формою «Р» яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 1266448,75 грн з них за податковими зобов`язаннями 1013159 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 253289,75 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2020 року, за формою «ПС» яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість у сумі 4250 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2020 року, за формою «ПС» яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адмінштрафи та інші санкції у сумі 510 гривень.

Рішенням Чернівецького адміністративного суду від 15 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено повністю; адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник Головного управління ДПС у Чернівецькій області доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 30.10.2013 р. по 20.03.2019 р. був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в податковому органі, як платник податків та зборів. (том 1 а.с. 10).

З 01.01.2016 р. по 31.03.2016 р. ОСОБА_1 здійснював торгівлю меблями на загальній системі оподаткування, а з 01.04.2016 р. по 20.03.2019 р. на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку. (том 1 а.с. 112-114).

Податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 20.03.2019 р, результати якої оформлені актом від 17.01.2020 р. №12/24-13-33-04-15/ НОМЕР_1 .

Проведеною перевіркою встановлено наступні порушення:

- заниження єдиного податку, який підлягає сплаті до бюджету за період з 01.04.2016 р. по 31.12.2016 р. в сумі 424443,60 грн, свідоцтво платника єдиного податку підлягає анулюванню з 01.01.2017 р.;

- не подано податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2017 р. - 2019 р.;

- занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період з 01.01.2017 р. по 20.03.2019 р. в сумі 1339166,07 грн;

- донараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з чистого оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) за період з 01.01.2017 р. по 20.03.2019 р. в сумі 201787,14 грн;

- занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 1013159 грн;

- не подано декларації з податку на додану вартість за березень грудень 2017 р., січень грудень 2018 р., січень березень 2019 р.;

- не нараховано та не утримано військовий збір з оподаткованого (чистого доходу) на загальну суму 111597,18 грн;

- не представлено для перевірки книгу обліку доходів, книгу обліку доходів і витрат, не представлено будь-які бухгалтерські документи, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні документи та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби. (том 1 а.с. 32-87).

На підставі акта перевірки від 17.01.2020 р. №12/24-13-33-04-15/ НОМЕР_1 прийнято податкові повідомлення-рішення: від 12.02.2020 р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4250 грн за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); від 12.02.2020 р. № про збільшення грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 1266448,75 грн; від 12.02.2020 р. № про збільшення грошового зобов`язання за платежем: військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 139496,47 грн; від 12.02.2020 р. № про застосування штрафних (фінансових санкцій) в сумі 510 грн за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції; від 12.02.2020 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: єдиний податок з фізичних осіб в сумі 530554,50 грн; від 12.02.2020 р . № про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування в сумі 510 грн; від 12.02.2020 р. № про збільшення грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування в сумі 1673957,58 грн (том 1 а.с. 21-27)

На підтвердження податкового боргу ОСОБА_1 на загальну суму 4847448,41 грн Головне управління ДПС у Чернівецькій області надало суду відомості з облікової картки платника податків. (том 1 а.с. 12-20).

Податковим органом 03.03.2020 р. складено та надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» №11931-56 на загальну суму податкового боргу 4847448,41 грн (том 1 а.с. 9).

До матеріалів справи додано податкові декларації ОСОБА_1 з єдиного податку за 2016-2019 роки. (том 1 а.с. 179-186).

Матеріали справи містять докази направлення ОСОБА_1 , за адресами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , копію наказу №233 від 29.11.2019 р., повідомлення №52 від 29.11.2019 р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. (том 1 а.с. 214-217).

Податковим органом надано суду матеріали слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернівецькій області у кримінальному провадженні №0000057 від 19.07.2018 р., які були використані при проведенні перевірки ОСОБА_1 . (том 1 а.с. 219-229).

Також матеріали справи містять копію книги обліку доходів ОСОБА_1 за 2016-2019 роки. (том 2 а.с. 7-14).

Слідче управління ГУ ДФС у Чернівецькій області, на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 р., повідомило, що 16.09.2020 р. прокуратурою Чернівецької області матеріали кримінального провадження №0000057 від 19.07.2018 р. приєднані до кримінального провадження №0000018 від 14.04.2016 року. 20.10.2020 р. кримінальне провадження №0000018, в частині епізоду №0000057 за фактом ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_2 , закрите у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. (том 2 а.с. 20).

До матеріалів справи додано висновок судово-економічної експертизи №10/09-20 від 20.11.2020 р. на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 від 17.01.2020 р. №12/24-13-33-04-15/ НОМЕР_1 , банківські виписки з особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за період з 10.11.2016 р. по 10.11.2020 р., № НОМЕР_3 за період з 26.08.2015 р. по 31.12.2019 р. , № НОМЕР_4 . (том 2 а.с. 24-164).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України.

Згідно з пп. 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до п. 292.1 ст. 292 ПК України доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно з п.292.6 ст. 292 ПК України датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 292.13 ст. 292 ПК України дохід визначається на підставі даних обліку, який ведеться відповідно до статті 296 цього Кодексу.

Згідно з п. 296.1 ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Відповідно до пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги, у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Згідно з п. 296.2 ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої групи.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до поданих податкових декларацій платника єдиного податку ОСОБА_1 обсяг доходу за 2016 рік становив 990385,01 грн, за 2017 рік становив 963017,39 грн, за 2018 рік становив 652 445 грн та з 01.01.2019 р. по 20.03.2019 р. становив 9500 гривень.

Обсяги доходу за вказані періоди підтверджені наданою суду копією книги обліку доходів ОСОБА_1 за 2016-2019 р.р. та банківськими виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься висновок судово-економічної експертизи №10/09-20 від 20.11.2020 р. проведеного на підставі зіставлення матеріалів акту документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 від 17.01.2020 р. №12/24-13-33-04-15/ НОМЕР_1 з банківськими виписками з особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , податковими деклараціями про майновий стан та доходи за 2016-2019 роки, звітами про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форма №Д5 (річна) за 2016 2019 роки, журналом №1665 обліку доходів ОСОБА_1 за 2016-2019 роки, протоколу огляду речей так документів від 07.05.2019 р. кримінального провадження №0000057.

Відповідно до вказаних висновків встановлено, що документально висновки акту № 12/24-13-33-04-15/ НОМЕР_1 від 17.01.2020 р., в частині заниження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 єдиного податку за період з 01.04.2016 р. по 31.12.2016 р. в сумі 424443,60 грн, заниження податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2017 р. по 20.03.2019 р. в сумі 1339166,07 грн, не нарахування та не утримання військового збору на загальну суму 111597,18 грн, донарахування єдиного внеску за період з 01.01.2017 р. по 20.03.2019 р. в сумі 201787,14 грн, заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 1013159 грн, не підтверджуються.

Відтак, на підставі досліджених матеріалів справи, висновків акту перевірки від 17.01.2020 р. №12/24-13-33-04-15/ НОМЕР_1 та висновку судово-економічної експертизи №10/09-20 від 20.11.2020 р. суд вважає помилковими твердження податкового органу, що ОСОБА_1 порушено п. 291.4 ст. 291 ПК України та перевищено дозволений обсяг доходу для платника єдиного податку другої групи.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання податкового орану на матеріали кримінального провадження №0000057 за фактом ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_2 , які лягли в основу для висновків про перевищення ОСОБА_1 обсягів доходів у 2016-2019 роках, під час перебування на спрощеній системі оподаткування та звітності, з наступних підстав.

Слідче управління ГУ ДФС у Чернівецькій області, на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 р., повідомило, що 16.09.2020 р. прокуратурою Чернівецької області матеріали кримінального провадження №0000057 від 19.07.2018 р. приєднані до кримінального провадження №0000018 від 14.04.2016 року. 20.10.2020 р. кримінальне провадження №0000018, в частині епізоду №0000057 за фактом ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_2 , закрите у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд наголошує, що сам факт порушення кримінального провадження не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій та порушень особою податкового, валютного та іншого законодавства, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарської діяльності, з урахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.

Такий висновок викладено Верховним Судом у його постановах від 03.03.2020 у справі № 520/3580/19 (адміністративне провадження № К/9901/118/20), від 20.12.2018 у справі № 826/20081/16 (адміністративне провадження № К/9901/42306/18).

Отже, з огляду на наведений вище висновок Верховного Суду інформація, яка відображена у матеріалах кримінального провадження, тим більше не може бути підставою для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, оскільки обвинувальний вирок у кримінальному провадженні ще не винесено, а інформація, яка зазначена у матеріалах кримінального провадження, у процесі досудового розслідування може бути спростована.

Факт порушення кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такого кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує порушення податкового, валютного та іншого законодавства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17.12.2018 у справі № 826/14217/15 (адміністративне провадження № К/9901/21086/18), від 19.03.2019 у справі № 826/3740/17 (адміністративне провадження № К/9901/63213/18), від 20.12.2018 у справі № 826/20081/16 (адміністративне провадження № К/9901/42306/18), від 09.04.2019 у справі № 2а-1929/12/0970 (адміністративне провадження № К/9901/11572/18), від 11.12.2018 у справі № 804/6942/16 (адміністративне провадження № К/9901/31028/18).

Колегія суддів вважає, що оскільки кримінальне провадження №0000057, матеріали якого лягли в основу для висновку про перевищення ОСОБА_1 обсягів доходів у 2016-2019 роках, було закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що документи, одержані в ході вказаного досудового слідства, не можуть бути використані як докази перевищення ОСОБА_1 обсягів доходів у 2016-2019 роках.

При цьому, суду не було надано податковим органом доказів та обґрунтувань на підтвердження невідповідності інформації вказаної позивачем у податковій звітності зі сплати єдиного податку у 2016-2019 р. та наявним первинним документів фізичної особи підприємця ОСОБА_1 . Отже, судом встановлено, що податковим органом не доведено порушення ОСОБА_1 порядку перебування на спрощеній системі оподаткування, будучи платником єдиного податку у розглядуваних перевіркою періодах.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до п. 297.1 ст. 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів, зокрема: податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - четвертої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою; податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи; податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Судом встановлено, що перебуваючи на спрощеній системі оподаткування та звітності протягом 2016-2019 р., ОСОБА_1 був звільнений від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема, податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з абз. 1 пп. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.51, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 Кодексу.

Оскільки пп. 165.1.36 п. 165.1 статті 165 ПК України встановлено, що дохід фізичної особи - підприємця, з якого сплачується єдиний податок згідно із спрощеною системою оподаткування, не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, то, відповідно, категорія осіб, які знаходяться на спрощеній системі оподаткування, звільняються від нарахування та сплати військового збору.

На підставі вказаного суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не перевищував обсягів доходів, визначених податковим законодавством, будучи платником єдиного податку, який обрав спрощену систему оподаткування на 2 групі, податковим органом необґрунтовано встановлено заниження єдиного податку за період з 01.04.2016 р. по 31.12.2016 р., помилково донараховано ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку на додану вартість, податку на дохід фізичних осіб, військового збору та безпідставно визначено штрафні санкції, пеню.

Стосовно доводів податкового органу про те, що ОСОБА_1 не було надано для перевірки жодних первинних документів, а тому суд не може брати до уваги документи, які не були надані під час перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Слід враховувати, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2021 року у справі № 560/1158/20.

А відтак, Головним управління ДПС у Чернівецькій області не доведено правомірність та обґрунтованість нарахування ОСОБА_1 податкового боргу на загальну суму 4847448,41 грн, а тому судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області про стягнення з податкового боргу на загальну суму 4847448,41 грн, з яких 2966710,16 грн до місцевого бюджету та 1880738,25 грн до державного бюджету України, не підлягають задоволенню.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області: № від 12.02.2020 року, за формою «Р» яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок у сумі 530554,50 грн з них за податковими зобов`язаннями 424443,60 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 106110,90 грн; № від 12.02.2020 року, за формою «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий податок у сумі 139496,47 грн, з них за податковими зобов`язаннями 111597,18 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 27899,29 грн; № від 12.02.2020 року, за формою «ПС» яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок з доходів фізичних осіб у сумі 510 грн; № від 12.02.2020 року, за формою «Р» яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб у сумі 1673957,58 грн, з них за податковими зобов`язаннями 1339166,07 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 334791,51 грн; №02563304 від 12.02.2020 року, за формою «Р» яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 1266448,75 грн з них за податковими зобов`язаннями 1013159 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 253289,75 грн; № від 12.02.2020 року, за формою «ПС» яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість у сумі 4250 грн; № від 12.02.2020 року, за формою «ПС» яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адмінштрафи та інші санкції у сумі 510 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Чернівецькій області необхідно відмовити, тоді як вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 червня 2021 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.