Справа № 420/4727/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/4727/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною закінчення виконавчого провадження №49868375, яке здійснено Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

скасувати постанову від 01.03.2021 про закінчення виконавчого провадження №49868375;

зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити виконавче провадження №49868375 та здійснити дії щодо сплати боргу Держави за порушення 3-х місячного строку виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 20.04.2016 року по 01.01.2019 року та 3% річних від простроченої суми у розмірі 24 360,50 грн відповідно до зобов`язань Уряду України, які виникли на підставі мирової угоди, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року;

зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити дії щодо відновлення провадження судом України у зв`язку з виключеними обставинами згідно з вимогами п. 3 ч.5 ст. 361 КАС України по справі № 2-а-5830/10/1570, відповідно до ухвали суду по справі №501/2675/18 від 05.11.2018 року, яку прийнято для забезпечення виконання рішення від 27.04.2018 року по справі № 501/536/17 у виконавчому провадженні №49868375.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова органу ДВС прийнята передчасно, оскільки борг Держави за порушення 3-х місячного строку виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 20.04.2016 по 01.01.2019 складає 24360, 50 грн. Крім того, посадовою особою відповідача не виконано судове рішення відповідно до вимог ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 05.11.2018 по справі №501/2675/18, якою зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити необхідних заходів щодо виконання посадовцями Міністерства юстиції України рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року в частині вирішення питання щодо відновлення провадження судом України у зв`язку з виключеними обставинами відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.361 КАС Україна по справі №2-а-5830/10/1570.

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 на користь ОСОБА_1 підлягала виплата 1000 євро в перерахунку на національну валюту держави України та виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 №2а/1570/8165/2011, зазначеної в п.320 додатку до рішення ЄСПЛ. В рамках розгляду справи №420/1295/20 встановлено, що попередня постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №49868375 скасована лише з підстав не сплати пені, період обрахунку якої встановлено даним рішенням. 07.09.2020 відновлено виконавче провадження ВП №49868375 та цього ж дня скеровано вимогу до Бухгалтерської служби Департаменту про сплату пені в розмірі 2975,24, яка сплачена платіжним дорученням Мінюсту України №8611 від 23.10.2020. Отже, рішення ЄСПЛ виконано в повному обсязі, тому відсутні підстави для скасування постанови Департаменту ДВС від 01.03.2021.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 повторно наводить доводи позовної заяви та додатково зазначає, що предметом позову до ЄСПЛ були порушені його права на розгляд справи №2а-5830/10/1570 (справа Вищого адміністративного суду України) впродовж розумного строку та порушення права на ефективний засіб юридичного захисту, а саме невиконання судового рішення від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011. Після визнання державою Україна порушення п.1 ст. 6 Конвенції при розгляді справи №2а-5830/10/1570, виникли підстави для відновлення провадження у справі судом України у зв`язку з виключними обставинами.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок з 13 серпня 2008 року та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні 29 років 8 місяців 23 дня.

Внаслідок тривалого невиконання зазначеного судового рішення позивач (у складі групи осіб) звернувся до ЄСПЛ.

19.11.2015 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви (заява №64511/12 та 572 інші заяви) про схвалення умов односторонніх декларацій, якими Уряд України зобов`язався протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Європейським судом рішення, відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро відшкодування будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат. До списку заяв у рішенні приєднано і справу ОСОБА_1 за заявою №15099/14 зі скаргою на тривале невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі № 2а/1570/8165/2011 (даний факт визнається відповідачем).

Згідно службової записки від 04.01.2016 №704/12.0.1-48-16, в.о. Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що 22.12.2015 з Європейського суду з прав людини надійшло повідомлення про ухвалення ним рішення у справі Щічка проти України та 572 інші заяви, а також, що протягом трьох місяців від зазначеної дати рішення має бути виконано.

20.01.2016 відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України розглянута службова записка в.о. Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 04.01.2016 №704/12.0.1-48-16 та відкрито виконавче провадження ВП №49868375 по виконанню рішення Європейського суду від 19.11.2015 року №64511/12 у справі Юрій Олексійович Щічка проти України та інші 572 заяви.

На виконання вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини на користь стягувача ОСОБА_1 платіжним дорученням Мінюсту України від 17.03.2016 №1326 перераховані кошти у розмірі 28 575,47 грн (еквівалент 1000 євро).

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до подання від 29.09.2011 року №14/1029 з урахуванням процентної надбавки у розмірі 35% грошового забезпечення за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік. За результатами перерахунку ОСОБА_1 донараховано 2 357,92 грн. (відповідь Пенсійного фонду України від 05.08.2016 року №25145/07-10).

23.08.2016 за вих. №467/20.1/23 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. звернувся з вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України щодо необхідності сплати ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 2 357,92 грн, визначеної при виконанні постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012.

Платіжним дорученням Мінюсту України від 06.09.2016 №5623 сплачена заборгованість за рішенням національного суду в розмірі 2 357,92 грн.

13.09.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375 з посиланням на фактичне виконанням рішення суду.

Не погодившись із проведеним перерахунком пенсії та вважаючи, що виплачена сума заборгованості є значно меншою, ніж повинна бути, ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області.

За наслідками розгляду адміністративної справи №501/2172/15-а за позовом ОСОБА_1 постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні позову, скасовано. У справі ухвалено нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ФПУ в Одеській області у не перерахунку та не виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року з урахуванням перерахованих та виплачених сум пенсії. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Одеській області від 11.05.2018 про здійснення виплати на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №501/2172/15-а ОСОБА_1 нарахована доплата за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 80 676,00 грн по списку №1 та 06.05.2017 перерахована на його картковий рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2020 по справі № 501/2172/15-а касаційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області задоволено частково. Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів закрито з посиланням на те, що оскарження дій ГУ ПФУ в Одеській області внаслідок неналежного виконання судового рішення у справі №2а/1570/8165/2011, повинно бути проведено у порядку ст.383 КАС України в рамках справи №2а/1570/8165/2011.

До прийняття Верховним Судом постанови від 24.07.2020, тобто під час дії постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №501/2172/15-а, якою визнано належною сумою виплати внаслідок перерахунку пенсії за судовим рішенням у справі №2а/1570/8165/2011 у розмірі 80 676,00 грн, ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з адміністративним позовом про визнання протиправними дій та скасування постанови про закриття виконавчого провадження №4986837.

27.04.2018 Іллічівський міський суд Одеської області по адміністративній справі №501/536/17 визнав протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. щодо внесення відомостей до вимоги державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про встановлення розміру заборгованості перед ОСОБА_1 та скасував вимогу державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду та постанову від 13.09.2016 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 49868375.

Через бездіяльність Департаменту ДВС щодо виконання рішення суду у справі №501/536/17, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Іллічівського міського суду Одеської області.

Ухвалою від 05.11.2018 Іллічівський міський суд Одеської області по адміністративній справі №501/2675/18 задовольнив скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність виконавчої служби та визнав неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по адміністративній справі №501/536/17.

Зобов`язав Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити необхідних заходів щодо виконання посадовцями Міністерства юстиції України рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року в частині вирішення питання щодо відновлення провадження судом України у зв`язку з виключеними обставинами відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.361 КАС Україна по справі №2-а-5830/10/1570.

Зобов`язав Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити примусове виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по адміністративній справі №501/536/17 від 27.04.2018.

На підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27.04.2018 по адміністративній справі №501/536/17, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренком С.В. прийнято постанову від 12.12.2018 про відновлення виконавчого провадження №49868375.

20.03.2019 за вих. №467/20.1/23 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. звернувся з вимогою до ГУ ПФУ в Одеській області щодо повідомлення у триденний строк відповідача про повне чи часткове виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 №2а/1570/8165/2011, з наданням підтверджуючих документів та зазначенням суми перерахунку. Крім того, даною вимогою зобов`язано надати копію подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС в Одеській області від 29.09.2011 №14/1029 та копію грошового атестату від 10.06.2010 №7, якими визначено суму перерахунку пенсії на користь ОСОБА_1 .

Пенсійний фонд України листом від 26.03.2019 №4979/03 повідомив відповідача, що за інформацією ГУ ПФУ в Одеській області на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі №2а/1570/8165/2011 проведено перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік.

Доплата по перерахунку за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік в сумі 2357,92 грн. зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 05.09.2016, разом із пенсією за вересень 2016 року.

Крім того, надбавка за вислугу 21 рік у розмірі 35% включена у грошове забезпечення при обчисленні пенсії з 01.10.2010 року на підставі грошового атестата, виданого Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 10.06.2010 року №76.

03.06.2019 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375 у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення, згідно з постановою суду по адміністративній справі №2-а/157/8165/2011 від 17.12.2012 в якій зазначено в якості підстави для закінчення виконавчого провадження, як і раніше, сплата суми заборгованості у розмірі 2 357,92 грн. з посиланням на лист ГУ ПФУ в Одеській області від 26.03.2019 року №4979/03.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області з приводу надання 26.03.2019 інформації про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі №2а/1570/8165/2011 шляхом здійснення перерахування пенсії у розмірі 2 357,92 грн, ОСОБА_1 звернувся з окремим адміністративним позовом до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 по справі №420/6213/19, яке набрало законну силу 24 січня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправним надання інформації та зобов`язання утриматись від певних дій задоволено частково. Визнано протиправним надання інформації до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України, яка міститься у листі ГУ ПФУ в Одеській області №4979/03 від 26.03.2019 року про те, що «на виконання постанови суду по справі від 17.12.2012 №2а/1570/8165/2011 та подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року №14/1029 позивачу проведено відповідний перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 та нарахована доплата за цей період в сумі 2357,92 грн. та покладені судом зобов`язання виконані у повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на ГУ ПФУ в Одеській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.54-62).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 в іншій адміністративній справі №501/2380/17 за позовом ОСОБА_1 визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у виплаті компенсації несвоєчасно одержаних сум пенсії. Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області суму компенсації витрати частини доходів станом на 01.02.2016 року у розмірі 72 277 гривень 46 копійок. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області вчинити певні дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 станом на наступний час, тобто станом на червень 2017 року, та виплатити грошові кошти у повному обсязі.

Головним управлінням Казначейської служби України в Одеській області 27.12.2019 перераховано кошти у сумі 72 277,46 грн. на підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 09.10.2018 по справі №501/2380/17, що підтверджується листом ГУ ДКСУ в Одеській області №16-08-06/417 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.53).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 березня 2020 року у справі №501/811/19, яка розглядалась в порядку цивільного судочинства, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича та бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України щодо не розгляду та ненадання відповіді на неодноразові заяви стягувача та невиконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №49868375 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України щодо нерозгляду та ненадання відповіді на неодноразові заяви стягувана під час виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року у виконавчому провадженні № 49868375, а саме: -

- про прийняття постанови №49868375 про відновлення виконавчого провадження до виконання від 30.12.2018 року;

- про здійснення певних дій щодо виконання зобов`язань Держави згідно із Мировою угодою, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року;

- про надання інформації про хід виконавчого провадження №49868375 від 04.01.2019;

- про здійснення певних дій щодо виконання зобов`язань Держави згідно із Мировою угодою, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 14.02.2019 року.

Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року у виконавчому провадженні №49868375 вжити необхідних заходів щодо сплати боржником, Урядом України, боргу Держави у сумі 119 тисяч 371 гривня 59 копійок, відповідно до зобов`язань Уряду України, які виникли на підставі мирової угоди, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року.

Зобов`язано Департамент ДВС Мінюсту України здійснити примусове виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.01.2021 року закрито провадження у справі №501/811/19 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. та на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не розгляду та ненадання відповіді на заяви стягувача та невиконання рішення Європейського суду з прав людини № 64511/12 від 19 листопада 2015 року під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №49868375 у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 прийнято до судового розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ в адміністративній справі за скаргою ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича, відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності.

Станом на 23.06.2021 рішення по справі не ухвалено.

01.06.2020 Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі №420/1295/20, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження №49868375.

Скасовано постанову Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження №49868375.

Зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити виконавче провадження №49868375 та звернутись із Вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України щодо сплати боржником, Урядом України, ОСОБА_1 боргу держави, враховуючи дату остаточного розрахунку держави щодо перерахунку та сплати пенсії 27.12.2019 року, як наслідок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року по справі №2а/1570/8165/2011 відповідно до мирової угоди згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на здійснення платежів, пов`язаних з виконанням закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 року №408.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року змінено.

Абзац четвертий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року, в частині щодо зобов`язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутися з вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України, викласти у наступній редакції:

«Зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутись із вимогою до уповноваженого підрозділу Міністерства юстиції України щодо розрахунку та сплати ОСОБА_1 пені за період з 22 березня 2016 року по 06 травня 2017 року відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на здійснення платежів, пов`язаних з виконанням закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, який затверджено постановою Кабміну України від 07 березня 2007 року №408».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року залишено без змін.

07.09.2020 Департамент ДВС Мінюсту України звернувся із вимогою до бухгалтерської служби, секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини про сплату в десятиденний строк пені у сумі 2 975,24 грн. за період з 22.03.2016 по 06.05.2017 (т.1, а.с. 157-158).

Платіжним дорученням №8611 від 23.10.2020 вказана сума сплачена на користь ОСОБА_1 (т.1, а.с. 159).

01.03.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375 (т.1, а.с. 2-5).

Не погоджуючись із вказаною постановою та вважаючи, що рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12 виконано не в повному обсязі, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 по справі 420/1295/20 встановлено факт, що для повного виконання рішення Європейського суду з прав людини по справі №64511/12 « ОСОБА_3 проти України та 572 інші заяви» від 19.11.2015 слід здійснити виплату позивачу пені за період з 22.03.2016 по 06.05.2017 через несвоєчасне виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011, що відбулося 23.10.2020, а тому оскаржувана постанова є правомірною. Крім того, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не є тією особою, яка має право подавати заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України врегульовані Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Закон України № 3477-IV).

Статтями 2-3 Закону України № 3477-IV, визначено, що рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, виконання рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон України «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Матеріали справи підтверджують, що в процесі виконання рішення ЄСПЛ у справі Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви (заява №64511/12 та 572 інші заяви) відповідач неодноразово здійснював спроби прийняття постанов про закінчення виконавчого провадження, які з різних мотивів скасовувалися судами України.

Востаннє в рамках розгляду справи №420/1295/20, зокрема, скасовано попередню постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №49868375 від 03.06.2019.

При цьому, П`ятим апеляційним адміністративним судом детально та обґрунтовано надано оцінку спірним правовідносинам в контексті виконання рішення ЄСПЛ у справі Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви (заява №64511/12 та 572 інші заяви), встановлено ступінь виконання рішення, а також дії, які по суті є підставою для завершення виконавчого провадження ВП №49868375.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі №420/1295/20 встановлено, що визначена рішенням ЄСПЛ № 64511/12 від 19 листопада 2015 року сума відшкодування у розмірі 1000 євро вчасно виплачена Мінюстом України 17.03.2016, що підтверджується платіжним дорученням №1326.

Також встановленим став факт, що ГУ ПФУ в Одеській області нарахована доплата за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 80 676,00 грн по списку №1, та яка 06.05.2017 перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Мотивувальна частина рішення по справі №420/1295/20 детально роз`яснює чому саме 06.05.2017 є фактичною датою виконання рішення національного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011, а також кінцевою датою, по яку має нараховуватися пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини по справі №64511/12 « ОСОБА_3 проти України та 572 інші заяви» від 19.11.2015.

Наслідком оцінки фактичних обставин справи та сформованих висновків суду стало зобов`язання Департаменту ДВС Мінюсту України звернутись із вимогою до уповноваженого підрозділу Мінюсту України щодо розрахунку та сплати ОСОБА_1 пені за період з 22 березня 2016 року по 06 травня 2017 року відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на здійснення платежів, пов`язаних з виконанням закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, який затверджено постановою Кабміну України від 07 березня 2007 року №408.

Таким чином відповідач обґрунтовано вважав, що сплата пені за визначений період є останньою дією щодо забезпечення повного виконання рішення ЄСПЛ стосовно позивача у даній справі.

Враховуючи, що 07.09.2020 до бухгалтерської служби, секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини надійшла вимога про сплату в десятиденний строк пені у сумі 2975,24 грн. за період з 22.03.2016 по 06.05.2017, яка згідно платіжного доручення №8611 від 23.10.2020 сплачена на користь ОСОБА_1 , то відповідач обґрунтовано прийняв спірну постанову ВП №49868375 від 01.03.2021 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Слід зазначити, що в рішенні ЄСПЛ апо справі Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви (заява №64511/12 та 572 інші заяви) чітко вказано, що у випадку порушення трьохмісячного строку виконання рішення Уряд зобов`язується сплатити пеню у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Наявний у вимозі від 07.09.2020 №79868375/20.1/23 розрахунок суми пені відповідає вищевказаним вимогам та його вірність позивачем не спростована.

За таких умов, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування постанови ВП №49868375 від 01.03.2021 та поновлення виконавчого провадження ОСОБА_1 .

Доводи апелянта вищевказаних висновків не спростовують.

Так, позивач посилається на висновок експертного економічного дослідження №1Е від 25.01.2019 Одеського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України, згідно якого:

сума компенсації втрати частини доходів станом на 01.02.2016 становить 72 277,46 грн;

сума пені за порушення 3-х місячного строку виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення національного суду за період з 20.04.2016 по 01.01.2019 становить 22189,18 грн;

3% річних від простроченої суми у розмірі 2168,32 грн (т.1, а.с. 52-59).

Разом з тим, суму розрахунку пені в даному висновку не можна використати як належну для встановленого в рамках розгляду справи №420/1295/20 періоду з 22.03.2016 по 06.05.2017, оскільки під час досліджень обрахунок здійснювався щодо іншого періоду, а також з урахуванням рішення по справі №501/2380/17 щодо стягнення суми компенсації витрат частини доходів на користь ОСОБА_1 в розмірі 72 277,46 грн, яке виходить поза межі виконання рішення ЄСПЛ по справі №64511/12 « ОСОБА_3 проти України та 572 інші заяви» від 19.11.2015.

Крім того, розрахунок пені здійснено за формулою, що не відповідає порядку її обрахунку встановленому рішенням ЄСПЛ.

Щодо доводів апелянта про те, що після визнання державою Україна порушення п.1 ст.6 Конвенції при розгляді справи №2а-5830/10/1570, виникли підстави для відновлення провадження судом України у зв`язку з виключними обставинами, то вони на думку колегії суддів не обґрунтовують наявність підстав для скасування спірної постанови органу ДВС та поновлення виконавчого провадження ВП №49868375.

Апелянт вказує, що предметом його позову до ЄСПЛ були порушені права на розгляд справи №2а-5830/10/1570 (справа Вищого адміністративного суду України) впродовж розумного строку та порушення права на ефективний засіб юридичного захисту, а саме невиконання судового рішення від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011.

При цьому, 19.11.2015 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви (заява №64511/12 та 572 інші заяви) про схвалення умов односторонніх декларацій, якими Уряд України зобов`язався протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Європейським судом рішення, відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро відшкодування будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат. До списку заяв у рішенні приєднано і справу ОСОБА_1 за заявою №15099/14 зі скаргою на тривале невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі № 2а/1570/8165/2011.

Зазначене спростовує, що рішенням ЄСПЛ створено обов`язок для зобов`язання Департаменту ДВС Мінюсту України щодо вчинення дій для відновлення провадження у судовій справі 2а-5830/10/1570 за виключними обставинами, оскільки по суті створено юридичний факт для реалізації саме ОСОБА_1 свого права визначеного п.3 ч.5 ст. 361 КАС України, яка визначає, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Відповідно до ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що Департамент ДВС Мінюсту України не є тією особою, яка в даному випадку має право подавати заяву за виключними обставинами.

Судова колегія встановила, що позивач 25 січня 2021 року таки звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2013 року, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду .

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23.02.2021 по справі № 2а-5830/10/1570 заяву повернено з підстав пропуску строку її подання.

Додатково слід звернути увагу на положення п. 3 ст. 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 3477-IV, якими визначено, що відновлення попереднього юридичного стану Стягувача здійснюється, зокрема, шляхом:

а) повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення

провадження у справі;

б) повторного розгляду справи адміністративним органом.

Разом з тим, оцінка можливості застосування даних норм здійснюється судом після ініціювання Стороною процедури перегляду згідно п.3 ч.5 ст. 361 КАС України.

Крім того, аналіз норм Закону України №3477-IV дає підстави для висновку про те, що встановлення ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов`язань може бути підставою для перегляду судових рішень лише у випадку, якщо такий перегляд забезпечить відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який особа мала до порушення Конвенції.

Апелянт вказує, що стосовно справи №2а-5830/10/1570 предметом звернення до ЄСПЛ було порушення розумних строків її розгляду.

Судова колегія вважає за необхідне роз`яснити, що за відсутності констатації ЄСПЛ порушення національними судами при розгляді тієї чи іншої справи законодавства під час її вирішення по суті позовних вимог, неможливо ставити під сумнів результат оскаржуваного судового рішення, а тому відсутніми є підстави для відновлення провадження в адміністративній справі шляхом скасування судових рішень.

Повторний розгляд справи не відновлює порушене право заявника на розгляд справи протягом розумного строку.

ОСОБА_1 додатково апелює, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.11.2018 по справі №501/2675/18, ухваленою суддею Пушкарським Д.В. зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити необхідних заходів щодо виконання посадовцями Міністерства юстиції України рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року в частині вирішення питання щодо відновлення провадження судом України у зв`язку з виключеними обставинами відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.361 КАС Україна по справі №2-а-5830/10/1570.

Разом з тим, судова колегія позбавлена можливості надавати правову оцінку визначених Іллічівським міським судом Одеської області підстав задоволення вимог позивача у вищевказаному вигляді та зазначає, що виконання даної ухвали виходить поза межі спірних правовідносин виконання рішення ЄСПЛ, а тому доводи ОСОБА_1 , що закінчення виконавчого провадження ВП №49868375 без фактичного виконання ухвали від 05.11.2018 по справі №501/2675/18 неможливе, є помилковими.

Посилання на інші рішення судів України, в яких позивач оскаржував дії та бездіяльність Департаменту ДВС Мінюсту України і які прийняті на його користь, висновків суду по даній справі не спростовують.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: Н.В.Вербицька

Судді: О.В.Джабурія

К.В. Кравченко