Справа № 500/2712/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2712/21

24 червня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 56624,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував самостійно узгоджені суми податкового зобов`язання з єдиного податку, то у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 56624,27 грн, з огляду на що податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою суду від 19.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 14.06.2021.

У судове засідання, призначене на 14.06.2021 відповідач не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду справи, з огляду на що суд ухвалив відкласти розгляд справи на 24.06.2021.

У встановлений судом строк відповідач не надав суду відзиву на позов.

24.06.2021, через відділ документального забезпечення суду, надійшла заява представника позивача в якій просить, розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (арк. справи 36).

Відповідач у судове засідання, призначене на 24.06.2021, повторно не прибув, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч був повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС) не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглянув дану справу в порядку письмового провадження відповідно до частини третьої статті 194 КАС України.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи слідує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 12.02.2019 з основним видом економічної діяльності « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Тернопільській області, як платник податків та платник єдиного соціального внеску, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (арк. справи 6-8).

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що останній станом на 12.04.2021 не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання з єдиного податку, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 56624,27 грн.

Заявлена в позовних вимогах сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: довідкою про наявність податкового боргу від 12.04.2021 (арк. справи 9), розрахунком сум позовних вимог з податкового боргу (арк. справи 10), податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2020 року (арк. справи 14-15), податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за три квартали 2020 року (арк. справи 16-17) та податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік (арк. справи 18-19), світлокопією інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» за період з 20.02.2020 по 28.02.2021 (арк. справи 21-23).

09.08.2020, ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу податкові звітні декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2020-того року, за три квартали 2020-го року та річну декларацію за 2020-тий рік, в яких самостійно декларував дохід за звітний (податковий) період, що оподатковується за ставкою податку 5%.

Пунктом 296.7. статті 296 «Ведення обліку і складення звітності платниками єдиного податку» Податкового кодексу України, передбачено, що податкова декларація складається наростаючим підсумком з урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї статті. Уточнююча податкова декларація подається у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного пункту Податкового кодексу України, відповідачем, у податкових деклараціях платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2020-того року, за три квартали 2020-го року та в річній декларації за 2020-тий рік, самостійно задекларовано єдиного податку (сукупно) 74325,17 грн.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до статті 16.1.4 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

В пункті 49.1 статті 49 Податкового кодексу України зазначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (пункт 49.2 статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу другого пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Пунктом 295.3. статті 295 Податкового кодексу України, передбачено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Таким чином, шляхом подання податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік, відповідач самостійно визначив та узгодив податкове зобов`язання з єдиного податку на суму 74325,17 грн.

Водночас, з інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» за період за період з 20.02.2020 по 28.02.2021 слідує, що станом на 31.12.2019 у відповідача була наявна переплата у розмірі 30,75 грн.

Водночас, станом на 15.09.2020, 22.09.2020, 20.12.2020 та 23.12.2020, позивач частково сплатив задекларовану суму єдиного податку у розмірі 17700 грн з огляду на що, розмір самостійно задекларованого зобов`язання було зменшено на суму переплати та заявлено позивачем до стягнення у сумі становить 56624,27 грн.

У відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами з єдиного податку на загальну суму 56624,27 грн та є податковим боргом.

Як підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з несплатою податкового боргу згідно статті 59 Податкового кодексу України відповідачу була надіслана податкова вимога форми «Ф» № 125920-51 від 27.08.2020 (арк. справи 13).

Суд встановив, що з дати отримання податкової вимоги, відповідач податковий борг не погашав у повному обсязі, а отже, відповідно до статті 60 Податкового кодексу України, зазначена податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 56624,27 грн відповідач не надав, а суд не здобув.

Пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 95.3, 95.4 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,- задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 56624 (п`ятдесят шість тисяч шістсот двадцять чотири) гривні 27 коп. з платежу єдиний податок з фізичних осіб на р/р НОМЕР_2 , код банку одержувача 37977599, МФО 899998, код платежу 18050400.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 червня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

відповідач: - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.