Справа № 580/3715/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 червня 2021 року справа № 580/3715/21

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/3715/21

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

08.06.2021 вх.20515/21 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, просить:

визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пп.4,5,6 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учаснику війни;

зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити з 01.01.2021 нарахування пільг ОСОБА_1 на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пп.4,5,6 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учаснику війни.

У зв`язку з тим, що позовну заяву було подано без дотримання вимог статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк на усунення недоліків. В ухвалі зазначено, що недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: доказів сплати судового збору у сумі 908 грн; нової редакції позовної заяви із зазначенням обґрунтування позовних вимог відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням змін у законодавстві.

Копію ухвали отримано 18.06.2021, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

23.06.2021 вх.22843/21 до суду у справі надійшла заява позивача про усунення недоліків, до якої додано позовну заяву у новій редакції та клопотання про звільнення від сплати судового збору. У клопотанні зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору позаяк є учасником війни. До позовної заяви надано копію посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого позивач має статус ветерана війни учасника війни. У обґрунтування клопотання позивачем зазначено про постанову Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 572/2088/17 та від 04.07.2018 у справі № 686/114/16-ц.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно із статтею 4 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551) до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону № 3551 ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Статтею 6 Закону № 3551 визначено коло осіб, які належать до учасників бойових дій і учасників війни серед них немає.

Відповідно до статті 8 Закону № 3551 учасниками війни визнаються військовослужбовці, які в період війни проходили військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР, трудівники тилу, а також інші особи, передбачені цим Законом.

Суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» не визначено «учасників війни» як осіб, які мають пільги із сплати судового збору.

До спірних правовідносин належать застосуванню норми спеціального Закону України «Про судовий збір».

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 572/2088/17 (ЄДРСР 75149349) зазначено, що на думку Верховного Суду звужене тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не може вважатися необґрунтованим, тому помилковою є відмова позивачу у задоволенні заяви про звільнення його, як учасника бойових дій, від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з тих підстав, що справа про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки не пов`язана з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій.

У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 686/114/16-ц (ЄДРСР 75473675) зазначено, що апеляційний суд, розглядаючи питання про можливість зменшення розміру судового збору та вважаючи надані позивачем докази на їх підтвердження недостатніми для висновку про майновий стан відповідача, не навів мотивів такої відмови у клопотанні, з урахуванням того, що позивачем частково було сплачено судовий збір. Апеляційний суд не зазначив, які саме документи необхідно надати позивачу для того, щоб скористатися правом на зменшення розміру судового збору, і зробив передчасний висновок про невиконання ним вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Відмовляючи у задоволенні заяви про зменшення розміру судового збору та одночасно визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд не надав можливості особі, яка з нею звернулась, відреагувати на позицію суду щодо вирішення заявленого клопотання.

Суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (ЄДРСР 85412901) зазначено, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551). У статті 22 Закону № 3551 передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону № 3551.

Твердження позивача у обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору на постанову Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 572/2088/17 (ЄДРСР 75149349) є необґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може ухвалою за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин, за наявних доказів підтвердження матеріального стану особи.

У частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявних обставин, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.

Суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано клопотання про звільнення від сплати судового збору та не подано клопотання про відстрочення сплати/зменшення розміру судового збору.

Позивачем не надано доказів сплати судового збору або доказів належності до категорій осіб, звільнених Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору.

Позовна заява містить вимоги немайнового характеру, тому судовий збір за подання даної позовної заяви становить 908 грн. Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37930566; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA4023759; відомча ознака « 84»; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 121, 123, 160, 161, 167, 169, 241, 248, 256, 287, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- доказів сплати судового збору у сумі 908 грн або обґрунтованого клопотання з доказами на його підтвердження про відстрочення сплати/зменшення розміру судового збору з підстав, визначених частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова