Справа № 560/6984/21
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6984/21
УХВАЛА

25 червня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області , Конкурсної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування протоколу конкурсної комісії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області, Конкурсної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області, в якому просить визнати протиправним та скасувати протокол конкурсної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області від 03 червня 2021 року №3 в частині щодо конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3 та визначення переможцем конкурсу на посаду Летичівського ліцею №3.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.06.2021 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду 24 червня 2021 року надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області призначати директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради до набрання законної сили рішенням суду по справі №560/6984/21.

Заява мотивована тим, що призначення на посаду директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради переможця конкурсу, який проведений з порушенням, унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки саме по собі визнання протиправними дій та скасування протоколу конкурсної комісії, за умови призначення переможця на відповідну посаду, не буде мати наслідком безпосередньо поновлення прав позивача у сфері публічно-правових відносин у зв`язку з тим, що рішення конкурсної комісії вичерпує свою дію шляхом його виконання.

Розглянувши цю заяву, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті, визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Підстави забезпечення позову, визначені частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, є оціночними, а тому, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частини 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, доводи позивача, покладені в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову обраним способом, свідчать про те, що ОСОБА_1 посилається на очевидну протиправність проведення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради загалом, та протоколу конкурсної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області від 03.06.2021 №3 в частині вказаного закладу зокрема.

В контексті наведеного суд зазначає, що очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень - це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень, суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері. З наведених позивачем обставин слідує спірність протоколу конкурсної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області від 03.06.2021 №3 в частині Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради, а не очевидність його протиправності.

Питання правомірності вказаного протоколу є спірним та повинно бути досліджено та доведено.

Водночас, суд враховує, що згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати інтереси не тільки позивача, але й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах "Кресс проти Франції" (Kress v. France), "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy), "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria).

Суд зазначає, що в цьому випадку неможливо оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Забезпечуючи позов у такий спосіб суд виходить за межі підстав забезпечення позову, визначених частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, що є неприпустимим.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що задоволення заява позивача призведе до фактичного ухвалення рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Суд не вправі вживати такі заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог. При цьому, протиправність оскарженого рішень необхідно встановлювати при вирішенні справи по суті.

Суд також звертає увагу позивача на те, що зазначені заходи забезпечення не є співмірними, оскільки вжиття заходів забезпечення позову може істотно порушити права та законні інтереси інших осіб, що не відповідає засадам інституту забезпечення позову.

Крім цього суд не встановив підстав, які б унеможливили в майбутньому захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог. Тому відсутні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк