Справа № 308/7801/21
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7801/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2021 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Бедьо В.І.
при секретарі судового засідання Пазяк С.М.
з участю представника позивача Баброцяк Л.О.
відповідача ОСОБА_1

перекладача Куторга В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до громадянинаІсламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення іноземця за межі території України,-
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним адміністративним позовом в якому ставить вимогу щодо примусового видворення за межі території України громадянинаІсламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги позивач мотивує тим, що громадянинІсламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 12 год. 50 хв. 03.06.2021 року був виявлений та затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону (після подолання загороджувального паркану) із України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку № 241 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ВІПС «Гута» 900 метрів до державного кордону України, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль».
В подальшому відповідно до ст. 263 КУПАП його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.
Своїми діями відповідач порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон», за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУПАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».
Документ, що посвідчує особу: ЗП - № 01892062 вид. 03.12. 2016.
04.06.2021 року Ужгородський міськрайонним судом прийнято рішення про затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
14.06.2021 року Ужгородський міськрайонним судом прийнято рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. В подальшому відповідач був поміщений до пункту тимчасового тримання Чопського прикордонного загону.
Позивач зазначає, що відповідач під час перебування в ПТТ написав заяву про відмову в набутті статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту в Україні, яку було направлено встановленим порядком до ГУДМС України в Одеській області та отримано листа про зупинення оформлення документів та визнано недійсною довідку про звернення за захистом № 011492.
Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач немає жодних законних підстав перебувати на території України, вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, що виразилось в спробі незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку.

Також позивач зазначає, що між Україною та Афганістаном угода про реадмісію осіб не укладена.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив що не бажає повертатися в країну походження.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що громадянинІсламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 12 год. 50 хв. 03.06.2021 року був виявлений та затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону (після подолання загороджувального паркану) із України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку № 241 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Ужгород», ВІПС «Гута» 900 метрів до держаного кордону України, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль».
Документ, що посвідчує особу: ЗП - № 01892062 вид. 03.12. 2016.
Позивач вказує на те, що відповідач жодних документів, що підтверджують законність його перебування на території України немає.
З матеріалів справи вбачається, що своїми діями відповідач порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон», за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУПАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».
04.06.2021 року Ужгородський міськрайонним судом прийнято рішення про затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
14.06.2021 року Ужгородський міськрайонним судом прийнято рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. В подальшому відповідач був поміщений до пункту тимчасового тримання Чопського прикордонного загону.
Позивач зазначає, що відповідач під час перебування в ПТТ написав заяву про відмову в набутті статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту в Україні, яку було направлено встановленим порядком до ГУДМС України в Одеській області та отримано листа про зупинення оформлення документів та визнано недійсною довідку про звернення за захистом № 011492.
Вказані обставини підтверджуються: протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 18.06.2021 р. та іншими матеріалами справи.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач станом на дату розгляду справи немає жодних законних підстав перебувати на території України, такий вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, що виразилось в спробі незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку.
Вказані обставини не були спростовані стороною відповідача в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відтак, з матеріалів справи слідує, що відповідач наміру залишатися в Україні для подальшого життя не має, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту звертався, однак в подальшому відмовився від заяви.
Суд також приймає до уваги ту обставину, що між Україною та Афіганістаном угода про реадмісію осіб не укладена.

Частиною 3 статті 3 розділу I Закону № 3773 передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону № 3773, нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України).
Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.
Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».
Відповідно до статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», Постанови №1 Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 25.06.2009 року, ГУ ДМС України в Одеській області розглянуло всю належну інформацію, яка була доступна та переконані, що виконання рішення про примусове видворення не буде означати для іноземця чи особи без громадянства реальної загрози бути страченим або підданим катуванню, нелюдському чи принизливому поводженню з боку влади країни, куди він видворяється.
Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 77 КАС України), за згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, встановлені судом обставини, а саме: порушення міграційного законодавства України, свідчать про те, що відповідач порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню.
Крім того, суд бере до уваги, що у відповідача відсутні законне джерело існування та документ, що підтверджує законність перебування на території України, а тому вважає позовну заяву обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.9, 241-246, 250, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
Примусово видворити з України громадянинаІсламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду В.І. Бедьо