Справа № 640/28809/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Київ № 640/28809/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд"

про скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", в якому просить: визнати неправомірними дії відповідача - приватного виконавця виконавчого округу Юхименко О.Л. відносно виконання виконавчого напису №25545, виданого 21 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з позивача - ОСОБА_1 на користь третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" боргу в розмірі 81905,76 грн. та виконавчий збір (розмір мінімальних витрат виконавчого провадження) в розмірі 219,88 грн.; визнати неправомірною та скасувати: постанову винесену 18 серпня 2020 року відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., якою відкрито виконавче провадження №62840250 за виконавчим написом №25545, виданого 21 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з позивача - ОСОБА_1 на користь третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" боргу в розмірі 81905,76 грн. та авансовий внесок за виконавчим написом в розмірі 400,00 грн.; постанову винесену 18 серпня 2020 року відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою стягнуто з позивача - ОСОБА_1 на користь відповідача - приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. в розмірі 219,88 грн.; постанову винесену 18 серпня 2020 року відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про стягнення з позивача основної винагороди, якою стягнуто з позивача - ОСОБА_1 на користь відповідача - приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. в розмірі 8190,58 грн.; постанову винесену 02 вересня 2020 року відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача, якою звернено стягнення на доходи позивача - ОСОБА_1 , що отримує дохід від особи, якою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет", , адреса місця реєстрації: 04073, м.Київ, просп.Степана Бандери, 15-А; постанову винесену 02 вересня 2020 року відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача, якою звернено стягнення на доходи позивача - ОСОБА_1 , що отримує дохід від особи, якою є Пенсійний фонд України в Харківській області, , адреса місця реєстрації: 61032, Харківська обл., м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що кредитний договір №RF2r-64827, укладений ОСОБА_1 з Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та у зв`язку із наявність заборгованості за яким видано виконавчий напис №25545 від 21 липня 2020 року та на підставі якого відкрито виконавче провадження №62840250, оскаржено позивачем в судовому порядку. Вказане, на думку позивача, свідчить про протиправність оскаржуваних дій та постанов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов відповідач вказує, що ним вчинялись виконавчі дії в рамках виконавчого провадження №62840250 відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

У відповіді на відзив позивач вказував на те, що у відзиві на позов відповідач цитує норми Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 18 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження №62840250 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу №25545 від 21 липня 2020 року про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в сумі 81 905,76 грн.

Також постановами Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 18 серпня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця в сумі 81980,58 грн.; мінімальні витрати виконавчого провадження в сумі 219,88 грн.

Постановами Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 02 вересня 2020 року звернуто стягнення на доходи боржника та звернуто стягнення на пенсію боржника.

Незгода позивача із діями та постановами в рамках виконавчого провадження №62840250 зумовила звернення до суду з даним позовом.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності (стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження»). Аналогічні засади (принципи) закріплені в статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно пункту 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження №62840250 відкрито за заявою стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу №25545 від 21 липня 2020 року.

Нормами статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження», використання яких здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554 (пункт 1 розділу VI Інструкції).

Пунктом 2 розділу VI Інструкції передбачено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, приймається виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня.

Мінімальними витратами виконавчого провадження є плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрати, пов`язані з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). В свою чергу, витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження, як виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Інші витрати виконавчого провадження належать до додаткових витрат виконавчого провадження.

З урахуванням наведених вище норм, відповідачем винесено постанови від 18 серпня 2020 року про стягнення з боржника (позивача) основної винагороди приватного виконавця в сумі 81980,58 грн.; мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 219,88 грн.

Згідно частин 1, 3 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Так, постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 02 вересня 2020 року звернуто стягнення на доходи боржника у розмірі 20% заробітної плати.

Також постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 02 вересня 2020 року звернуто стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% розміру пенсії.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті постанов від 02 вересня 2020 року діяв відповідно до згадуваних норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що копії всіх оскаржуваних постанов було направлено на адресу боржника (позивача) поштовими відправленнями, які повернулись не вручені з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

З урахуванням наведеного, доводи позивача про те, що йому не було направлено копії постанов відповідача спростовано матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2020 року у справі № 621/3628/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором №RF2r-64827 від 23 червня 2017 року у розмірі 72132 грн 24 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору відмовлено.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2020 року у справі № 621/3628/18 набрало законної сили 22 вересня 2020 року.

Суд наголошує, що виконавче провадження №62840250 відкрито з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу №25545 від 21 липня 2020 року, а не вказаного вище судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу №25545 від 21 липня 2020 року позивачем не оскаржувався.

За таких обставин, на думку суду, оскаржувані дії та постанови прийнято відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не надано суду достатніх доказів, якими підтверджується протиправність оскаржуваних постанов, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 143, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пунктом 3 розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення», Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко