Справа № 461/10248/20
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

представника позивача Пащинської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом адвоката Пащинської Аліни Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Пащинська А.О. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови в. о. Галицької митниці держмитслужби Цабака Володимира Ярославовича від 25.02.2020 року у справі про порушення митних правил №0258/20900/20, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, - 836377,83 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 836377,83 грн. 24.01.2020 року відповідачем був складений протокол про порушення митних правил № 0258/20900/20. 08.07.2020 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові відкрито виконавче провадження на підставі постанови Галицької митниці Держмитслужби № 0258/20900/20 від 25.02.2020 року. Однак ОСОБА_1 не було відомо про винесення вказаної постанови. Після протоколу про порушення митних правил було винесено акт №3/7.4-19/41914880 від 05.03.2020 року «Про результати документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Н-ПРОДАКШН» () дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями №UA209180/2019/021845 від 08.04.2019; №UA209180/2019/020185 від 01.04.2019; №UA209180/2019/013506 від 04.03.2019; №UA209180/2019/016212 від 15.03.2019; №UA209180/2019/078337 від 25.03.2019; №UA209180/2019/010523 від 20/02/2019; №UA209180/2019/005808 від 31.01.2019 і за результатом акту ППР, які є предметом оскарження у Львівському окружному адміністративному суді (Справа № 380/3313/20). У зв`язку з вчиненням дій у виконавчому провадженні ОСОБА_1 дізнався, що підставою відкриття виконавчого провадження є постанова відповідача. Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляд справи про митне правопорушення, не мав змоги взяти участь у такому розгляді, чим порушені його процесуальні права. Враховуючи неотримання оскаржуваної постанови, перебування у службовому відрядженні ОСОБА_1 , та встановлення на території України карантину, просить поновити строк на оскарження вказаної постанови.

Згідно постанови №0258/20900/20 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТОВ «Н-продакшн» вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті на суму 279 792, 61 гривні шляхом зазначення у митних деклараціях №UA209180/2019/021845 від 08.04.2019; №UA209180/2019/020185 від 01.04.2019; №UA209180/2019/013506 від 04.03.2019; №UA209180/2019/016212 від 15.03.2019; №UA209180/2019/078337 від 25.03.2019; №UA209180/2019/010523 від 20/02/2019; №UA209180/2019/005808 від 31.01.2019 неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товарів та надання з цією ж метою органу доходів та зборів документів, що містять такі відомості.

Адвокат Пащинська А.О. зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки диспозиція вказаної статті передбачає вчинення правопорушення спеціальним суб`єктом, а декларування товару проводилося митним брокером. Стверджує, що товар пройшов митне оформлення без зауважень і був випущений у вільний обіг на територію України, ОСОБА_1 у повному обсязі були сплачені всі нараховані відповідачем податки та збори. На підставі контракту № 01/11 було ввезено на територію України товар. Отримувач товару та особа відповідальна за фінансове врегулювання - ТОВ «Н-продакшн» ( ). Відправником товару є: "GESCO CONSORZIO COOP Soc. Coop Agricola" VIA DEL RIO 400, S. VITTORE DI CESENA-FC, ITALY ».

На поставку таких товарів було оформлено митні декларації №UA 209180/2019/021845 від 08.04.2019;№UA209180/2019/020185 від 01.04.2019;№UA 209180/2019/013506 від 04.03.2019; №UA209180/2019/016212 від 15.03.2019;№UA 209180/2019/078337 від 25.03.2019;№UA209180/2019/010523 від 20/02/2019; №UA 209180/2019/005808 від 31.01.2019. Звертає увагу на те, що у постанові не зазначено, який умисел мав саме декларант - ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, документи та відомості наведені в цих документах засвідчені печаткою (штампом) відправника, відповідають дійсності. Однак, у постанові відповідач стверджує про розбіжність щодо договірних відносин між сторонами, фактурної (митної) вартості умов поставки. Вказані розбіжності, на думку, митного органу встановлені на підставі відповіді та копій документів, надісланих митними органами Італії та відомостями, внесених до експортних декларацій . Також, на припущення відповідача, при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару ТОВ «Н-продакшн» надано документи, що містять неправдиві відомості, внаслідок чого, при декларуванні вказаного товару ТОВ «Н-продакшн» до митної вартості не були включені витрати щодо доставки товару з м. Montevarchi (Італія) до митного кордону України. На підтвердження заявленої митної вартості митному органу були подані усі необхідні документи.

На думку посадових осіб Галицької митниці держмитслужби, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товару та надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. Вважає, що винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0258/20900/20 від 25.02.2020 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, зважаючи на наступне. У діях ОСОБА_1 відсутній умисел. ОСОБА_1 не мав на меті вчинити будь-які дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товару та надати з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. А відтак, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.12.2020 року відкрито провадження у справі.

28.01.2021 року до суду надійшов відзив на позов від представника Галицької митниці держмитслужби.

Представник Пащинська А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав відзив на позов. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підтвердження про направлення на адресу відповідача судової повістки.

У відзиві зазначає, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог.Зазначає, що митним органом дотримано порядок, процедуру та строк притягнення особи до відповідальності.Необгрунтованим вважають висновок позивача про те, що правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України характеризується прямим умислом, позивач не наводить жодної норми Митного кодексу України, яким би передбачався виключно прямий умисел вказаного правопорушення. Так, суб`єктивна сторона правопорушення, що кваліфікується за ст. 485Митного кодексу України - " Дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів", характеризується умисною або необережною формою вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів податків і зборів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю. В даному випадку правопорушення вчинено з необережності у формі недбалості, тобто особа, яка його вчинила, не передбачала настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, хоча повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП України).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою у справі про порушення митних правил №0258/20900/20 від 25.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення - штрафу у розмірі 836377,83 грн.

Суд вважає, що винесена постанова у справі про порушення митних правил №0258/20900/20 від 25.02.2020року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1, ст. 531 Митного кодексу України підстави для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил

1. Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, без підставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2, ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України, порушення вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивихвідомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Постачання товару здійснювалося відповідно до умов Контракту 01/11 від 01.11.2018 року, згідно якого продавець - Company Private Entrepreneuur Veaceslav Dosca продає, а покупець ТОВ «Н-продакшн» купує м`ясопродукти (Товар).

ОСОБА_1 до митного контролю були подані всі документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, подані документи не містили розбіжностей, що вбачається з матеріалів справи. На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення ОСОБА_1 подав відповідачу разом із митною декларацією документи згідно переліку, вказаного в графі 44 митних декларацій.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі. які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналізуючи норми ч.1 та ч.2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що законом визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Усі інші документи, у тому числі внутрішні документи органу митниці чи то відповіді не є такими, що спростовують заявлену декларантом митну вартість товарів.

В постанові Галицької митниці держмитслужби міститься посилання на лист, який надано Митними органами Італійської Республіки та копії експортних митних декларацій, де вказано, що продавцем (відправником) товару виступає італійська фірма Gesco Sosieta Cooperativa Agricola ( Via Del Rio, 400 - San Vittore, 47522 ). Отримувач - TOB «Н-продакшн».

Однак, позивач договірних та позадоговірних відносин з даною італійською фірмою не мав, продавцем товару виступала Company Private Entrepreneuur Veaceslav Dosca відповідно до контракту та інвойсів, які містяться в матеріалах справи. Також за даний товар проведено розрахунок з польською компанією Company Private Entrepreneuur Veaceslav Dosca. Документи є підтвердженням дійсної господарської операції та господарських відносин з Company Private Entrepreneuur Veaceslav Dosca, а не з італійською компанією Gescc Sosieta Cooperativa Agricola.

Однак, з постанови Галицької митниці держмитслужби вбачається, що органом митниці взято до уваги єдиний і на їх думку беззаперечний доказ відповідь Італійських митних органів та не надано уваги тим фактам, що в поданих для митного оформлення в Республіці Італія документах вказано продавцем та покупцем товару осіб, відмінних від тих, що вказані у митних деклараціях, в порушення митного законодавства відповідач не перевірив обставин завершення експорту товару, для усунення сумнівів не вчинили запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару в італійських документах та у документах, поданих до митного оформлення декларантом.

Крім того, експортна декларація доводить факт початку процедури оформлення експорту товарів в Італії, однак не виключає можливості переходу прав на товар після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах. При поставці товарів на умовах FCA Montevarchi продавець не несе додаткових витрат щодо поставки товару. При поставці товару на зазначених умовах складовими митної вартості товару є: ціна товару за контрактом, включаючи витрати з транспортування товару та витрати на страхування товару. Вартість перевезення постачальника до проміжних пунктів закладені у контрактну ціну товару.

Враховуючи наведене суд вважає, що ОСОБА_1 не мав на меті вчинити будь-які дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товару та надати з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

А відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту даної статті випливає, що, у постанові повинні бути обґрунтовані і вмотивовані всі докази та надано юридичну оцінку обставинам справи, також має бути обґрунтовано вид і захід застосованого стягнення.

Обґрунтованість постанови у справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підставі доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Проте, в порушення ст. 489 МК України, посадовими особами Галицької митниці Держмитслужби, при винесенні оскаржуваної постанови не отримано пояснень від ОСОБА_1 та не з`ясовано ступеня його вини, наявність чи відсутність умислу на вчинення даного правопорушення, що призвело до того, що не були взяті до уваги всі описані обставини, зокрема не взято до уваги та не надано належної правової оцінки доказам наявним у матеріалах справи.

При винесені оскаржуваної постанови, посадовими особами Галицької митниці Держмитслужби жодним чином не з`ясовано обставин, які пом`якшують відповідальність.

На підставі наведеного можна стверджувати, що відповідач прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Єдиною підставою для складання протоколу про порушення митних правил та єдиним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення, були одержані від Італійської сторони: лист № 171486/RU/UC від 31.10.2019 року та копія експортної митної декларації EX IT 6396N від 01.03.2019 року.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Документи, використані відповідачем при винесенні спірної постанови, у тому числі лист№ 171486/RU/UC від 31.10.2019 року та копія експортної митної декларації EX IT 6396N від 01.03.2019 року, жодним чином не легалізовані (відсутній апостиль), що унеможливлює підтвердження автентичності такого документа на предмет ідентифікації органу, що його видав та посадової особи, яка його підписала.

Частиною 1 ст. 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Докази мають бути належними, допустимими, достатніми і достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 73 КАС України).

Звертаємо вагу суду, що суд не може взяти до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Надані відповідачем документи, складені іноземною мовою, вони не перекладені українською мовою та не легалізовані належним чином, тому не відповідають вимогам, що пред`явлені до доказів ст. 495 Митного кодексу та ст. 72 КАС України.

Відповідно до ч. 1, ст. 526 Митного кодексу України справа про порушеннямитних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Відповідно до ч. 2, ст. 526 Митного кодексу України про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборівцей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 4, ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Митним кодексом України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення.

Митним кодексом України визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Протокол про порушення митних правил № 0258/20900/19 від 24.01.2020 року був складений за відсутності ОСОБА_1 , без доказів на підтвердження своєчасного сповіщення про місце і час розгляду, що свідчить про порушення посадовою особою відповідача порядку розгляду справи, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення.

Розгляд справи про порушення митних правил без належного повідомлення ОСОБА_1 та за відсутності останнього, призвело до того, що ОСОБА_1 був позбавлений прав, передбачених ст. 498 МК України, зокрема, права подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення.

ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати усні та письмові пояснення, викласти свої доводи з приводу обставин, які наведені.

Відповідно до ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення ст. 489 Митного кодексу України, відповідальною особою Галицької митниці Держмитслужби не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 4, ст. 526 МК України, обов`язковою умовою можливості розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є дані про належне її сповіщення та відсутність клопотання про перенесення, можна стверджувати, що посадовими особами порушено порядок розгляду справи, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення.

Отже, винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0258/20900/20 від 25.05.2020 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави із бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-247, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову В. о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабака Володимира Ярославовчиа від 25.02.2020 року у справі про порушення митних правил №0258/20900/20, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 836 377, 83 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 485 КУпАП - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення проголошено 24.06.2021 року о 15 год. 45 хв.

Суддя О.Р. Юрків.