Справа № 480/4961/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 червня 2021 року Справа № 480/4961/21
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання факту, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду 09.06.2021 звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в якій просить:
3) визнати факт невиплати відповідачем повного розміру визначеного наведеним законодавством належної позивачу пенсії як безпідставне стягнення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській коштів з пенсії позивача;
4) зобов`язати відповідача застосувати для визначення суми виплати повного розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1 вимоги Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":
ст. 4 - що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України,
ст. 49 - відрахування з пенсії провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень за Закону України «Про виконавче провадження»,
ст. 46 - нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати доходів.
Ст. 107 Відповідальність. Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків несуть відповідальність згідно із законом.
Суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми непі, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.
Ст. 113. Держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат;
5) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області у встановлений ст.107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" триденний строк провести:
- перерахунок пенсії за постановою КМУ від 30.08.2017 № 704 з дня виникнення підстав для перерахунку - 01.03.2018:
- одночасну сплату нарахованої на ці суми пені відповідно ст. 107 закону, та урахуванням фактично виплачених сум;
6) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 200000 (двісті тисяч гривень) на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, які перерахувати за реквізитами:
Установа; АТ «Ощадбанк»,
Назва власника карткового рахунку: ОСОБА_1 ,
Ідентифікаційний №: НОМЕР_1 ,
Номер карткового рахунку НОМЕР_2 .
Ухвалою від 14.06.2021 позовну заяву було залишено без руху з наданням строку позивачеві для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії такої ухвали. Так, зокрема, позивача було зобов`язано надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2724грн.
Ухвалу від 14.06.2021 було надіслано на адресу позивача, зазначену в позові. Підписом працівника поштового зв`язку засвідчено, що вручено 18.06.2021.
Станом на 24.06.2021 ухвала Сумського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху не виконана, недоліки позовної заяви позивачем не усунуті, заяви про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, позивачем подано не було.
Однак, 22.06.2021 позивачем була подана заява про роз`яснення судового рішення, в якій, крім іншого, позивач підтримав доводи, викладені у позовній заяві стосовно підстав звільнення його від сплати судового збору. Вказав, що звільнений за подання даної позовної заяви відповідно до п.13 ч.2 ст.13 Закону України "Про судовий збір", оскільки вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Також відмітив, що право звернення до суду з позовом про захист прав споживача має будь-який споживач, незалежно від того, вступав він у договірні відносини із надавачем послуг чи ні, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
У той же час, суд зазначає, що згідно з положеннями п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо способів судового захисту, які кореспондують з положеннями ч. 2 ст. 245 КАС України щодо повноважень суду при вирішенні справи, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним і скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень - коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішують судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Зміст наведеної норми вказує на те, що позовну вимогу про відшкодування шкоди заявлену в адміністративному судочинстві обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). За такого правового регулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий платіж сплачується.
Щодо посилання на приписи ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, суд відмічає, що, як вже зазначалось в ухвалі про залишення позову без руху від 14.06.2021, за визначенням ст. 1 цього Закону споживач, це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При цьому, відповідно до преамбули Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
У той же час, з позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини є публічно-правовими, предметом позову є оскарження дій та бездіяльності органу Пенсійного фонду під час здійснення перерахунку пенсії, не виплати пенсії у повному розмірі, та щодо безпідставності стягнення коштів з позивача органом Пенсійного фонду, а тому підстави для застосування приписів Закону України "Про захист прав споживачів" та звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.
А відтак, суд не приймає вказані доводи, як на підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову.
Разом з тим, до заяви від 20.06.2021 позивачем були додані документи, які не були подані разом з позовом, а саме: копію розрахунку доцільності поновлення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , складений начальником управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_2 , повідомлення про надання субсидії з жовтня 2019 року по квітень 2020 року, а також фіскальні чеки Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" про виплату пенсії за грудень 2016 року та лютий 2017 року, копія паспорту, пенсійного посвідчення та повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.
Надаючи оцінку вказаним доказам, судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Аналогічні норми містить стаття 8 Закону України "Про судовий збір".
Тобто, саме майновий стан є вирішальним фактором для прийняття судом рішення про звільнення від сплати судових витрат, у даному випадку судового збору. При цьому для визначення майнового стану позивача, ним повинні бути надані докази, на підставі яких суд матиме змогу прийняти відповідне рішення.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, суди повинні встановлювати наявність у такої особи р е а л ь н о г о д о х о д у (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі Kniat v. Poland; пункти 63 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі Jedamski and Jedamska v. Poland).
При цьому, положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Так, згідно даних паспорту, позивач, 16.05.1950 р.н., відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 04.01.2012 Пенсійним фондом України, перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком.
На підтвердження майнового стану ОСОБА_1 надав суду квитанцію Сумської дирекції УАППЗ «УКРПОШТА» про виплату йому у грудні 2016р. та лютому 2017р. пенсії у розмірі по 2.404,71 грн. Водночас дані документи не посвідчують та не можуть посвідчувати річний дохід позивача, отриманий ним у 2020 році, оскільки означені квитанції датовані 2016р. та 2017р..
Повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця б/н від 06.08.2014, а саме, - про внесення 22.07.2014 до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , жодним чином не посвідчує розмір доходів, отриманих позивачем у 2020 р.
Надане повідомлення про призначення ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , містить інформацію щодо певного періоду , а саме жовтня 2019 року по квітень 2020 року, а тому не є достатнім доказом відсутності доходу чи скрутного майнового стану позивача.
З розрахунку доцільності поновлення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , складеного начальником управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_2 , неможливо встановити реальний саме отриманий доход позивача за 2020 рік, тим паче, що він не містить ні номеру, ні дати здійснення такого розрахунку.
Таким чином, звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, позивач ОСОБА_1 не надав доказів, які б посвідчували його матеріальне становище і, зокрема, розмір доходу, отриманого у 2020 р.
Як вже зазначалось, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Аналогічні положення закріплені у статті 8 Закону України Про судовий збір, згідно з якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, за змістом наведених норм, судам надано право у виняткових випадках і залежно від обставин справи, врахувавши майновий стан сторони, звільнити її від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити його сплату. При цьому, КАС України покладає на суд обов`язок розглянути заявлені сторонами клопотання та з врахуванням кожного окремого випадку навести мотиви щодо їх задоволення чи відмови у їх задоволенні відповідно до норм чинного законодавства.
Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення або зменшення розміру є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.
Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, якими можуть бути довідка з податкової інспекції про доходи, отримані позивачем за останній рік до звернення до суду (в даному випадку 2020 рік), та інші документи на розсуд позивача, що дадуть змогу суду повно та об`єктивно розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Суд, з огляду на викладені правові норми, зазначає, що законодавством регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, а єдиною підставою для такого звільнення є врахування судом майнового стану сторони.
Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) визначається судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір, а тому є оціночним поняттям та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.
Тобто вік позивача чи та обставина, що він є пенсіонером не є самостійною підставою для звільнення позивача від сплати судового збору. Дані обставини досліджується в сукупності з іншими - визначальною з яких є майновий стан сторони.
При цьому не надання позивачем доказів, якими обґрунтовується його майновий стан, позбавляє суд можливості визначити, чи перевищує розмір судового збору, який необхідно сплатити позивачу при поданні даної позовної заяви до суду, 5 % розміру його річного доходу.
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати належні та допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Отже, для застосування судом положень ч.1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Таким чином, надані докази не є достатніми для застосування, в даному випадку, приписів ч. 1 ст. 133 КАС України для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви у порядку, передбаченому ст.8 Закону України «Про судовий збір».
Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене, для забезпечення права позивача на доступ до суду, суд вважає за можливе продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та повторно зазначає, що для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати докази сплати судового збору за подання позовної заяви до суду за три непов`язані вимоги немайнового характеру або докази звільнення від сплати судового збору - протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.
Керуючись ст. 118, 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 14.06.2021, на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, та зобов`язати позивача надати суду докази звільнення від сплати судового збору або ж оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2724грн., який необхідно перерахувати за наступними реквізитами:
Отримувач коштів: ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404
Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО) 899998
Код класифікації доходів бюджету 22030101
Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Сумський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа). .
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко