Справа № 240/21228/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/21228/20 Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

24 червня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відмови в виготовленні та наданні до Житомирського Обласного Територіального Центру Комплектації та соціальної підтримки "Списку осіб, пенсії котрих підлягають перерахунку" з включенням в нього його, на підставі підвищення у 2018 році його посадового окладу, окладу за військове звання, відповідного підвищення щомісячних додаткових видів його грошового забезпечення та також нових додатково наданих документів;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області виготовити та надіслати до Житомирського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки "Список осіб, пенсії котрих підлягають перерахунку" з включенням в нього його, на підставі підвищення у 2018 році, його посадового окладу, окладу за військове звання, відповідного підвищення щомісячних додаткових видів його грошового забезпечення та також нових додатково наданих документів;

- визнати протиправними дії Житомирського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Житомирській області оновленої "Довідки про склад та розмір грошового забезпечення ", з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язати Житомирський обласний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити та надіслати до ГУ ПФУ в Житомирській області оновлену "Довідку про розмір грошового забезпечення", для перерахунку пенсії із обов`язковим урахуванням до розміру грошового забезпечення, усіх його щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відмови йому в перерахунку пенсії на підставі підвищення у 2018 році, його посадового окладу, окладу за військове звання, відповідного підвищення щомісячних додаткових видів його грошового забезпечення та також нових додатково наданих документів;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області, на підставі отриманої оновленої "Довідки про склад грошового забезпечення" та нових додаткових документів провести перерахунок та виплатити пенсію йому, з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (ураховуючи раніше виплачені суми), починаючи з 01 квітня 2019 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 19 лютого 2021 року, позов задоволено частково:

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до ГУ ПФУ в Житомирській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти в оскаржуваній частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Зокрема скаржником зазначено, що з 05.03.2019 в органу Пенсійного Фонду виник обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача, з врахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення, однак такий відповідачем не виконано. При цьому, апелянт вказав, що ні ГУ ПФУ в Житомирській області, ні Житомирський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не бажають виготовити документи для перерахунку пенсії з законних підстав, згідно законодавства України з врахуванням постанов Верховного Суду по зразкових справах.

Позивач, просив звернути увагу суду і на те, що задовольнивши похідну позовну вимогу, яка залежить від основної, суд першої інстанції основну вимогу залишив без задоволення.

Крім того, на переконання апелянта, задоволення позову у спосіб, обраний судом, не захистить його прав в повному обсязі, оскільки ГУ ПФУ в Житомирській області ще у відзиві на позовну заяву вказало, що підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно нової довідки про розмір грошового забезпечення відсутні, що свідчить про те, що навіть після виготовлення довідки Житомирським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, пенсія перерахована не буде.

08.06.2021 від відповідача - ГУ ПФУ в Житомирській області, через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Житомирський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При призначенні пенсії позивачу, основний її розмір було обчислено з урахуванням таких складових грошового забезпечення-посадовий оклад, оклад за військовим званням та додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням з військової служби.

З 01.01.2018 на виконання Постанови №103 призначену ОСОБА_1 пенсію, перераховано з врахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугою років, за відповідною посадою, яку позивач займав на дату звільнення зі служби, що визначені станом на 01.03.2018, відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Після скасування пункту 1 та пункту 2 Постанови №103 відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, скасовані обмеження щодо перерахунку пенсії, виходячи лише з трьох складових грошового забезпечення.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, однак листом відповідача від 22.07.2020 № 3612, позивачу в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що списки для видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії складають та подають Головні управління Пенсійного фонду України. Оскільки такі списки територіальним центром не отримані, то підстави для складання довідки відсутні.

Після отримання вказаної відповіді позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із всіх складових грошового забезпечення, які останній отримував до звільнення з військової служби.

За результатами розгляду заяви, Управління Листом від 19.11.2020 №18642-18718/В-0600/20 повідомило ОСОБА_1 , що з 01.01.2018 пенсія останнього нараховується з грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу-4930 грн., окладу за військове звання-1480 грн. та надбавки за вислугу років-3205 грн. Також зазначено, що відповідно до Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі списків уповноважені органи готують відповідні довідки. На даний час Кабінетом Міністрів України інший порядок проведення перерахунку пенсій не визначався, тому на даний час підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд першої дійшов висновку, що достатнім способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до ГУ ПФУ в Житомирській області нову довідку про розмір грошового забезпечення останнього, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

Переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон України №2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ унормовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ врегульовано, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393.

У пункті 1 Порядку №45 закріплено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом абзацу 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1,2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020.

Водночас алгоритм дій, які повинні вчинити відповідачі. у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача до відповідача 2 із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі-довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Слід зазначити, що відповідачем 2 не заперечується, що вданому випадку саме на нього покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що питання стосовно подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано і Порядком №3-1.

Так, відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

У пункті 24 Порядку №3-1 зазначено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою у постановах Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача в частині щодо наявності протиправності дій Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягають у відмові підготувати та надати до ГУ ПФУ у Житомирській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, а відтак є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Аналогічні висновки, викладеній у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019, ухваленому у зразковій справі № 160/8324/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 (провадження № 11-20заі20), та в постановах Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 400/1773/19, від 21 вересня 2020 року у справі №520/3499/19 та від 21 вересня 2020 року у справі №520/2971/19.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що повноваження адміністративного суду визначені у ст. 245 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, зобов`язанню суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, має передувати визнання протиправними цих дій чи бездіяльності.

Таким чином, приймаючи рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що достатнім способом захисту порушеного права позивача буде виключно зобов`язання Житомирського обласного військового комісаріату підготувати та надати до ГУ ПФУ в Житомирській області нову довідку про розмір грошового забезпечення останнього, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

В той же час, колегія суддів вважає необгрунтаваними доводи позивача про наявність підстав для визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відмови в виготовленні списку осіб, пенсії котрих підлягають перерахунку та зобов`язанні виготовити та надіслати списки, оскільки відповідно до п.2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Аналіз вищезазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що у відповідача 1 обов`язок підготувати списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку наступає після відповідного повідомлення Пенсійного фонду України та Мінсоцполітики. А зважаючи на те, що такі повідомлення до ГУ ПФУ у Житомирській області не надходили, останнє на мало правових підстав для складання списків.

При цьому, колегія суддів вважає передчасними позовні вимоги в частини щодо визнання протиправними дій Управління про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 та зобов`язання здійснити такий перерахунок на підставі додаткових документів, оскільки до моменту отримання належної довідки від відповідача 2 у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. Таким чином, наразі право на перерахунок пенсії позивача ГУ ПФУ у Житомирській області не порушено.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст.2 КАС України закріплено, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України, №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі Джорджевич проти Хорватії (Djordjevic v Croatia), №41526/10, пункт 101; рішення у справі Ван Остервійк проти Бельгії (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 р. № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (ст.13).

Отже, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі Олссон проти Швеції від 02.03.1988 року Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що яка-небудь норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію... Фраза передбачено законом не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Таким чином, мається на увазі, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia п.1 ст.8.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ефективними способом захисту прав позивача буде визнання протиправними дії відповідача 2 щодо відмови у виготовленні та направленні до ГУ ПФУ в Житомирській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а також додаткових видів грошового забезпечення передбачених Постановою №704 станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 та з 01.02.2020 основного розміру пенсії та зобов`язання виготовити та надати до ГУ ПФУ в Житомирській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належну правову оцінку, а тому доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та надані до ГУ ПФУ в Житомирській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.

В решті позову відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.