Справа № 160/12330/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/12330/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Військової частини НОМЕР_1 визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2020р. ОСОБА_1 в інтересах якого адвокат Буряк О.М., за допомогою засобів поштового зв`язку звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 1-6/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/12330/20 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження /а.с. 29 /.

Позивач у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просив :

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 25.10.2016р. по 19.12.2017р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 його користь індексацію грошового забезпечення з період з 25.10.2016р. о 19.12.2017р. у сумі 48601,92 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь понесені судові витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі 6000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25.10.2016р. по 19.12.2017р., зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.10.2016р. по 19.12.2017р., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено /а.с. 44-47/. (суддя Сидоренко Д.В.)
Представник позивача та відповідач у справі, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 16.01.2021р. подали апеляційні скарги /а.с. 52-57 та а.с. 60 (відповідно)/, які разом з матеріалами адміністративної справи №160/12330/20 надійшли до суду апеляційної інстанції 02.04.2021р. /а.с. 51/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021р. у справі №160/12330/20 апеляційна скарга адвоката Буряк О.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20 була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги /а.с. 67/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021р. у справі №160/12330/20 відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20 апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20 була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги /а.с. 69/.

У встановлений судом строк адвокатом Буряк О.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , зазначені вищезазначеною ухвалою суду недоліки апеляційної скарги були усунуті /а.с. 73-74/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021р. у справі №160/12330/20 поновлено строк апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Буряк О.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20 /а.с. 78/ та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 15.06.2021р. /а.с. 79/, про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства /а.с. 80,81/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021р. у справі №160/12330/20 Військовій частині відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20 на підставі п. 4 ч. 1ст.299 КАС України / а.с. 83/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 25.10.2016р. по 19.12.2017р. та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 12.04.2017р. /а.с. 10/, строкову службу проходив на посаді старшого офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командиру військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №170 від 19.12.2017р. позивача виключено з 19.12.2017р. зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення / а.с.11/.

Листом №620 від 11.08.2020р. Військовою частиною НОМЕР_1 надана відповідь на лист №01/27-07 від 27.07.2020р., щодо нарахування грошового забезпечення за жовтень, листопад, грудень 2017 року , а також щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії, які враховуються під час обчислення пенсії .

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 25.10.2016р. по 19.12.2017р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008р., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (далі Закон №1282-ХІІ) у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. (далі Порядок).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до аб.8 п. 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.12.2018 року по справі №825/874/17.

Щодо посилань відповідача про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», не обмежує проведення, передбачених чинним законодавством України, виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що звільнення особи з військової служби не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

З огляду на вищенаведене колегія суддів зазначає, що усі доводи учасників справи, як позивача так і відповідача, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення судового рішення, і їм була надана відповідна правова оцінка, та судом першої інстанції зроблено правильний висновок, про те, що позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення за період з 25.10.2016р. по 19.12.2017р., а відтак позовні вимоги в цій частині правильно задоволені судом першої інстанції.

Щодо позовних вимог в частині застосування при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за з 25.10.2016р. по 19.12.2017р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січня 2008 року., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

На момент початку невиплати Позивачу індексації грошового забезпечення, пункт 5 Порядку № 1078 передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи вищенаведене вбачається, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Колегія судів зазначає, що відповідачем на момент розгляду даної справи не здійснено будь-якого розрахунку суми індексації грошового забезпечення позивача, в тому числі і встановлення базового місяця для її здійснення, а тому відсутні підстави вважати, що відбулося порушення прав позивача щодо застосування відповідачем базового місяця, який на думку позивача повинен застосовуватись.

Також, колегія суддів звертає увагу, що саме в процесі виконання рішення суду в порядку встановленому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком №1078, буде визначено базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення Позивача.

Відповідно до ст.5 КАС України захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.

Таким чином, відповідачем на час виникнення спірних правовідносин не вчинялося будь-яких дій по визначенню базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивачу, тому наразі відсутні підстави для висновку, що має місце порушення прав позивача, пов`язаних з визначенням базового місяця для проведення індексації за період з 25.10.2016р. по 19.12.2017р.

Оскільки у спірному періоді відповідачем не проведено індексацію грошового забезпечення позивача, відсутній між сторонами спір про розмір такої індексації, а також про застосування показників базового періоду під час індексації грошового забезпечення, тому судом першої інстанції правильно відмовлено в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо правомірності відмови судом першої інстанції у цій справі про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ч.7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи не значну складність цієї справи, колегія суддів вважає, що з урахування предмету спору, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у стягненні витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено законне рішення про часткове задоволення позовних вимог та вірно визначено спосіб захисту порушеного права позивача та період за який необхідно здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не встановлено, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 16.01.2021р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021р. у справі №160/12330/20 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано 15.06.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко