Справа № 808/1578/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Справа № 808/1578/14 СН/280/8/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Світлотехніка

до Головного управління ДПС у Запорізький області

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Світлотехніка (надалі позивач або ПАТ Світлотехніка) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (надалі відповідач або ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя) про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2014, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2454 грн. 50 коп., з яких 1743 грн. 00 коп. за основним платежем та 711 грн. 50 коп. штрафні (фінансові) санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами документальної позапланової перевірки ПАТ Світлотехніка встановлено, що в порушення вимог ст.1, п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, пп.1.1 п.1, пп.1.2 п.1, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.201.10 ст.201, п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та наказу ДПА України №969 від 10.01.2011 Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення, п.19 ст.2 Бюджетного кодексу України ПАТ Світлотехніка занижено сплату з податку на додану вартість у розмірі 1743 грн. 00 коп. Позивач не погоджується зі збільшенням грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 2454 грн. 50 коп., та вважає, що висновки відповідача щодо порушенням норм є безпідставними, необґрунтованими, надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам. Стверджував, що ПАТ Світлотехніка має всі необхідні документи, які підтверджують здійснення зазначених господарських операцій. Зазначені документи відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні стосовно їх змісту. Зазначає, що придбаний у контрагентів товар було використано у господарській діяльності ПАТ Світлотехніка, а відтак підстав вважати вищезазначені господарські операції безтоварними немає підстав. Крім того, в Акті перевірки також відсутні посилання на рішення суду про визнання відповідних угод недійсними, що також доводить факт відсутності підстав вважати проведені ПАТ Світлотехніка господарські операції безтоварними. На підставі викладеного, позивач вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 09.03.2021 вх. 13395. У відзиві вказує, що за результатами перевірки складено акт від 29.01.2014 року №69/08-25-22-015/02970085 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Світлотехніка» з питань своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати до бюджетів податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість по взаємовідносинах з TOB «Будівельна компанія «Паллада» () та TOB «Рангоут» () за період з 01.04.2011 по 31.12.2012. Стверджує, що на день закінчення перевірки, посадовими особами ПАТ «Світлотехніка» не надано оригіналів або копій первинних документів по яким сформовано податковий кредит по взаємовідношенням з TOB «БК Паллада» за вересень-листопад 2011 року. Крім того, в ході проведення перевірки встановлено, що підприємства TOB «БК Паллада» та TOB «Рангоут» створені з метою формування податкового кредиту іншим підприємствам та наявний вирок суду за ч.2 ст.27 ч.2 ст.205 КК України щодо фіктивного підприємництва TOB «БК Паллада» та TOB «Рангоут». Вважає, що прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року, частково задоволено позовні вимоги. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № , яким Товариству збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 454 грн 50 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.12.2020 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник - Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізький області) задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року у справі № 808/1578/14 скасовано.

До Запорізького окружного адміністративного суду справа №808/1578/14 надійшла 19.01.2021.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 справу передано на розгляд головуючому судді Максименко Л.Я.

Ухвалою суду від 25.01.2021 прийнято справу № 808/1578/14 (провадження СН/280/8/21) до провадження та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 18 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року відкладено підготовче судове засідання в адміністративній справі №808/1578/14 (СН/280/8/21) на 18 березня 2021 року

Ухвалою суду від 18.03.2021 замінено відповідача - Головне управління ДПС у Запорізькій області () на правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663). Продовжено строк підготовчого провадження у справі №808/1578/14 (СН/280/8/21) строком на 30 (тридцять) днів. Відкладено підготовче судове засідання в адміністративній справі №808/1578/14 (СН/280/8/21) на 21 квітня 2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 21.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.05.2021.

У судове засідання представники сторін не прибули.

Від представника відповідача 19.05.2021 до суду надійшло клопотання вх. №28478 про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження, на підставі наявних в ній матеріалів.

На підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100342384 ПАТ Світлотехніка зареєстроване як платник податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 52.

У період з 21.01.2014 по 23.01.2014 відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПАТ Світлотехніка () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджетів податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ Будівельна компанія Паллада () та ТОВ Рангоут () за період з 01.04.2011 по 31.12.2012, за результатами якої 29.01.2014 складено Акт №69/08-25-22-015/02970085.

Перевіркою встановлені порушення ПАТ Світлотехніка ст.1, п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні пп.1.1 п.1, пп.1.2 п.1, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого 24.05.1995 наказом Міністерства фінансів України №88, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.201.10 ст.201, п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та наказу ДПА України від 10.01.2011 №969 Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення, п.19 ст.2 Бюджетного кодексу України, а саме, ПАТ Світлотехніка занижено сплату з податку на додану вартість у розмірі 1743 грн. 00 коп., у тому числі по відповідних податкових періодах: - червень 2011 року на суму 322 грн. 00 коп.; - вересень 2011 року на суму 593 грн. 00 коп.; - листопад 2011 року на суму 125 грн. 00 коп.; - квітень 2012 року на суму 703 грн. 00 коп.

На підставі даного акту було прийняте податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2454 грн. 50 коп., з яких 1743 грн. 00 коп. основний платіж та 711 грн. 50 коп. штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ПАТ Світлотехніка звернулось з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Як зазначено у пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об`єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника

Як зазначено у п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документ.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді ПАТ Світлотехніка мало господарські відносини з ТОВ Будівельна компанія Паллада та ТОВ Рангоут.

Так, ПАТ «Світлотехніка», в періоді з 01.04.2011 по 31.12.2012, придбавало у TOB «БК «Паллада» та TOB «Рангоут» паспорти, технічні паспорти, етикетки та книги обліку.

Правовідносини між позивачем та його контрагентами підтверджуються наступними первинними документами:

видаткова накладна від 16.04.2011 року №РН-06068, виписана TOB «БК Паллада»;

податкова накладна від 16.06.2011 №68, виписана TOB «БК Паллада»;

банківська виписка по розрахункам з TOB «БК Паллада»;

реєстр податкових накладних;

журнал-ордер і відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за липень 2011 року;

видаткова накладна від 26.04.2012 року №РН-04/193, виписана TOB «Рангоут»; податкова накладна від 26.04.2012 року №56, виписана TOB «Рангоут»;

податкова накладна від 26.04.2012 року №55, виписана TOB «Рангоут»;

банківська виписка по розрахункам з TOB «Рангоут»;

журнал-ордер і відомість по рахунку 3711 «Розрахунки за виданими авансами» за період з 01І05.2012 року по 30.06.2013 року;

журнал-ордер і відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за траї ень 2012 року.

Досліджені судом первинні документи не містили недоліків у формуванні, а також жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Відповідачем стосовно вказаних суб`єктів господарювання не надано до суду ані рішень про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (актів тощо), ані інформації про оскарження такого анулювання свідоцтва та результатів такого оскарження.

До матеріалів справи не також надано доказів наявності невідповідностей у досліджених Податкових накладних формі і Порядку їх заповнення, встановлених наказом Державної податкової адміністрації України №969 від 21.12.2010, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за №1401/18696, та наказом Міністерства фінансів України №1379 від 01.11.2011, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1333/20071.

Надані до суду відомості про списання, акт списання свідчать про використання ПАТ Світлотехніка у власній господарській діяльності отриманого від ТОВ Будівельна компанія Паллада та ТОВ Рангоут товару(-ів), який(-і) за номенклатурою співпадає(-ють) з найменуванням продукції зазначеної у податкових накладних.

Доказом зміни в активах ПАТ Світлотехніка внаслідок операцій з ТОВ Будівельна компанія Паллада та ТОВ Рангоут є: проплати, вказані у банківських виписках; Звіт про рух грошових коштів за 2011-2012 роки, Звіти про фінансові результати за 2011-2012 роки.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ Будівельна компанія Паллада та ТОВ Рангоут.

Судом було досліджено зразки товару, який поставлявся від ТОВ Будівельна компанія Паллада та ТОВ Рангоут на адресу ПАТ Світлотехніка.

Номенклатура товару свідчить про можливість його перевезення без застосування вантажного автотранспорту та без оформлення товарно-транспортних накладних та інших товаросупровідних документів.

Таким чином, документально було підтверджено формування ПАТ Світлотехніка податкового кредиту з податку на додану вартість та визначення суми бюджетного відшкодування по операціям з ТОВ Будівельна компанія Паллада, ТОВ Рангоут.

Натомість, вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя Запорізької області від 29.04.2014 (справа № 333/1775/13-к провадження №1-кп/333/232/13) ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 27, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України, призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 85000,00грн.. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 27, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України. Вирок набрав законної сили 30.05.2014.

Так, вказаним вироком, зокрема, встановлено, що після реєстрації ТОВ БК Паллада ОСОБА_3 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_1 , відкрив рахунки № НОМЕР_1 в АТ Мета банк, № НОМЕР_2 в філії ПАТ Промінвестбанк м. Запоріжжя та № НОМЕР_3 в АТ УкрСиббанк, які ОСОБА_2 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_1 в подальшому використовувала для здійснення незаконної фіктивної діяльності. Після цього, ОСОБА_2 діючи з корисливим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_1 , отримала у розпорядження печатку та статутні документи ТОВ БК Паллада, та в подальшому використовувала їх для незаконного формування податкового кредиту підприємствам контрагентам.

Також, вироком встановлено, що ОСОБА_1 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2 , використовували печатку та статутні документи ТОВ Рангоут для незаконного формування податкового кредиту підприємствам контрагентам.

Суд зауважує, що надані до матеріалів справи податкова накладна від 23.11.2011 року, видаткова накладна №РН-09161 від 26.09.2011, видаткова накладна №П-10147 від 01.11.2011, податкова накладна від 01.11.2011, видаткова накладна від 16.06.2011 у графі «підпис уповноваженої особи або в графі «виписав»: БК «Паллада» містять прізвище ОСОБА_3 .

Проте, згідно із висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України в Запорізькій області №12 від 28.01.2013, копія якого міститься в матеріалах справи та про який зазначено у вироку Комунарського районного суду М.Запоріжжя від 29.04.2014 року (справа №333/1775/13-к), вбачається, що у наданих на дослідження податкових накладних по взаємовідносинам TOB «БК Паллада з підприємствами-контрагентами, підписи від імені директора TOB «БК Паллада» виконано не ОСОБА_4 , а іншою невстановленою особою.

Крім того, в матеріалах справи міститься видаткова накладна від 26.04.2012 року, виписана ТОВ «Рангоут», в якій в графі від імені TOB «Рангоут» міститься підпис ОСОБА_5 .

Проте, згідно із тим же висновком експерта що у наданих на дослідження податкових накладних по взаємовідносинам TOB «Рангоут» з підприємствами-контрагентами, підписи від імені директора TOB «Рангоут» ОСОБА_5 виконано іншою невстановленою особою.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показанями свідків.

Частиною 6 статті 77 цього ж Кодексу визначено, що вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ції дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зауважує, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставними.

Платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у достовірності наведених у цих документах відомостей, в інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин. Платник податку повинен враховувати обставини щодо прояву розумної обережності при укладенні договорів з постачальниками. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Вказаний висновок висловлений також Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2019 року по справі №808/6309/13-а.

Слі зазначити, що відповідно до частини 1 ст. 205 КК України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб`єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

І хоча, з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин, платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит та формування витрат в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.

Суд зазначає, що статус фіктивного підприємництва несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 по справі №826/11252/16, а також Верховним Судом України, у постанові від 29.03.2016 року у справі №21-5315а15 (№808/7907/13-а), у постанові від 01.12.2015 у справі № 21-3788а15.

Таким чином, висновки податкового органу про відсутність у позивача права на включення до складу витрат і податкового кредиту сум за придбані товари (роботи, послуги) TOB «Будівельна компанія «Паллада» () та TOB «Рангоут» () є правомірними, а податкове повідомлення-рішення від № від 13.02.2014 таким, що винесене у відповідності до вимог чинного законодавства та фактичних обставин справи.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат у порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Світлотехніка до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення в повному обсязі складено та підписано 22.06.2021.

Суддя Л.Я. Максименко