Справа № 420/5180/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5180/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 02 квітня 2021 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №237224 від 15.02.2021 року.

Ухвалою від 07 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

09 квітня 2021 року до суду від позивача за вх. №18053/21 надійшла належним чином оформлена позовна заява, оригінал ордеру на представництво інтересів позивача адвокатом Зубковим А.В. та засвідчені копії документів (у 2-х примірниках).

Ухвалою від 14 квітня 2021 року продовжено товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20» строк для усунення недоліків позовної та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

16 квітня 2021 року до суду від представника позивача за вх. №19533/21 надійшла заява на виконання ухвали.

Ухвалою від 21 квітня року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20» (вх. №18053/21). Відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано в Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких прийнято постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №237224 від 15.02.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТОВ «ШТРАНС-20» з першого дня експлуатації зазначених в Акті транспортних засобів мало діючі договори страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: Поліс № 198405074 та Поліс № 201038502. У зазначених страхових полісах зазначені ідентифікаційні данні наземних транспортних засобів, серед яких є VIN (номер кузова, шасі, рами). І зазначені данні VIN належать саме транспортним засобам марки DAF/SCHMITZ номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , що належить TOB «ТК «АВАНГАРД». Щодо Страхувальника TOB «МТК-1», який зазначений у полісах, то це підприємство, яке було попереднім власником транспортних засобів марки DAF/SCHM1TZ номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , а наразі вони належать ТОВ «ТК «АВАНГАРД». TOB «ІНТРАНС-20» в свою чергу орендує зазначені транспортні засоби та використовує їх у своїй господарській діяльності. Зазначено, що водій ОСОБА_2 не відмовлявся від підписання акта №253296 від 08.01.2020 року, адже такий акт не складався в його присутності. В.о. начальника управління Геннадій Кучеренко не звернув увагу на дату оформлення акта №253296, а саме 08.01.2020 року і в постанові №237224 від 15.02.2021 року зазначив інший рік складення Акту, ніж вказано в самому акті. Крім того, старші державні інспектори Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснювали перевірку на підставі направлення на перевірку, датовану також 2020 роком, про що зроблено відповідний запис. Отже, у посадової особи Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки не було підстав застосовувати адміністративно-господарський штраф до ТОВ «ІНТРАНС-20» як з точки зору відсутності порушень з боку підприємства, так і через пропуск строку для такого накладення, якщо керуватись датами, зазначеними в акті перевірки.

20 травня 2021 року ухвалою суду заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20» про забезпечення адміністративного позову по справі №420/5180/21 задоволено та зупинено стягнення на підставі постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №237224 від 15.02.2021 року у виконавчому провадженні №65275245, що перебуває на примусовому виконанні у Чорноморському міському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), до набрання законної сили рішенням суду у справі № 420/5180/21.

Ухвала суду від 21 квітня 2021 року направлялась на офіційну адресу електронної пошти відповідача та доставлена 22 квітня 2021 року, що підтверджується звітом про доставлення та повідомленням про отримання.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Однак відзив на позов та витребувані судом документи відповідачем станом на момент прийняття даного рішення до суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20», , зареєстроване як юридична особа 29.09.2020 року та здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.10), ТОВ «ТК «АВАНГАРД» є власником транспортного засобу вантажний спеціалізований сідловий тягач-Е марки DAF, модель XF 460 FT, номер шасі НОМЕР_5 за реєстраційним номером НОМЕР_6 .

Також відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.9), ТОВ «ТК «АВАНГАРД» є власником транспортного засобу напівпричепа спеціалізованого марки SCHMITZ, модель SKO 24L, номер кузову НОМЕР_7 , за реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Відповідно до договору оренди №16/12-20ТК/ІН від 16.12.2020 (а.с.36) та додатку до нього (а.с.37), вищевказаний сідловий тягач (XLRTEH4300G038162) та напівпричіп ( НОМЕР_7 ) у ТОВ «ТК «АВАНГАРД» (орендодавець) орендує ТОВ «ІНТРАНС-20» (орендар).

08 січня 2020 року Південним міжрегіональним управлінням Укртранспбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №253296 (а.с.11) (далі Акт), відповідно до якого посадові особи 08.01.2020 на підставі направлення від 08.01.2020 №026461 провели перевірку транспортного засобу DAF / SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_6 / НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 / СХВ 279508, що належить ТОВ «СХВ 279508», водій ОСОБА_2 . Під час перевірки виявлено порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, визначених ст. 48 цього Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме неоформлений поліс обов`язкового страхування на транспортний засіб та причіп.

На підставі вказаного Акту Південним міжрегіональним управлінням юстиції (м.Одеса) винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №237224 від 15 лютого 2021 року (а.с.13), відповідно до якої, враховуючи, що ТОВ «ІНТРАНС-20» допущено порушення (підстава акт від 08.01.21 №253296), відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановлено стягнути з нього адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн.

У відповідь на скаргу позивача на вищевказану постанову (а.с.15-16) Укртрансбезпекою направлено лист від 10.03.2021 №1755/3.1/15-21 (а.с.17), відповідно до якого постанову залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух», відповідно до частини 2 статті 29 якого, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), згідно з пунктами 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.20-22 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Щодо доводів позивача про те, що акт перевірки №253296 складений 08.01.2020 року посадовими особами на підставі направлення на перевірку від 06.01.2020 №026461, суд зазначає наступне.

Станом на 08 січня 2020 року Південне міжрегіональне управління Укртранспбезпеки не існувало, оскільки саме 09 вересня 2020 року Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято наказ №340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки» реорганізовано шляхом злиття Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області та Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області в Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Крім цього, акт перевірки №253296 складено на основі шаблону Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, який є додатком 3 до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2020 р. № 727).

В той же час, враховуючи викладене та доводи позивача, з акту №253296 неможливо встановити точну дату проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, що свідчить про наявність суттєвих недоліків такого акту.

Суд зазначає, що з акту №253296 та оскаржуваної постанови вбачається, що відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом, однак не конкретизовано, яку саме норму вказаних нормативно-правових актів було порушено позивачем.

Так, згідно частини 1 статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

При цьому, на позивача накладено штраф на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, частини 1 та 2 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

В акті №253296 встановлено, що позивачем здійснювалось перевезення вантажу автомобільним транспортом без оформлення полісу обов`язкового страхування на транспортний засіб та причіп.

Однак, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, до перевірки надавались:

- поліс №198405074 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.01.2020 (а.с.5-6), а саме транспортного засобу SCHMITZ SKO 24L, номер кузову НОМЕР_7 , страхувальник ТОВ «МІЖНАРОДНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ 1», страховик ПрАТ «СК «УНІКА», строком дії з 23.01.2020 по 22.01.2021;

- поліс №201038502 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.08.2020 (а.с.7-8), а саме транспортного засобу DAF XF 460 FT, номер шасі НОМЕР_5 , страхувальник ТОВ «МІЖНАРОДНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ 1», страховик ПрАТ «СК «УНІКА», строком дії з 28.08.2020 по 27.08.2021.

При цьому, позивачем у позовній заяві зазначено та не спростовано відповідачем, що ТОВ «МІЖНАРОДНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ 1» було попереднім власником вказаних вище транспортних засобів, та в подальшому передало їх у власність ТОВ «ТК «АВАНГАРД».

Відповідно до пунктів 20-1.1 та 20-1.2 статті 20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

Отже, з викладеного вбачається, що станом на момент проведення перевірки та складання акту №253296, у позивача були наявні чинні поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортних засобів, щодо яких здійснювалась перевірка, які пред`являлись службовим особам Південного міжрегіонального управління Укртранспбезпеки під час проведення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (а.с.24).

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне стягнути з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20» - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 237224 від 15 лютого 2021 року.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20» судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТРАНС-20» (просп..Миру, буд.5-Р, м.Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ).

Відповідачі - Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул.Успенська, буд.4, м. Одеса, 65014, ).

Суддя Вовченко O.A.