Справа № 826/18290/15
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Київ № 826/18290/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., за участю секретаря судового засідання Кузьмич М.Б.

за участі представників сторін:

від позивача - Тіняєва В.А.,

від відповідача - Цісар Г.І., Ларіна Т.М.,

за участю експерта Горбатко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу:

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком"

до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (надалі ПАТ «Укртелеком, позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому заявлені вимоги:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № та рішення від 01.07.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Верховного Суду від 09.06.2020 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.06.2016 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 у справі № 826/18290/15 скасовано в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № та направлено справу в цій частині на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

За результатом автоматизованого розподілу справу № 826/18290/15 передано на розгляд судді Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2020 прийнято справу до провадження та ухвалено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

26.09.2020 від відповідача отримані письмові пояснення, в яких зазначається про відсутність підстав для скасування повідомлень-рішень, які є предметом судового розгляду у справі після направлення справи на новий розгляд постановою Верховного Суду від 09.06.2020.

Провадження у справі зупинялось ухвалою від 12.10.2020 у зв`язку з призначенням судово-економічної експертизи та було поновлено ухвалою від 23.03.2021.

14.04.2021 за клопотанням відповідача, здійснено процесуальне правонаступництво сторони у справі: замінено Офіс великих платників податків ДПС (ідент. код 43141471) на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ідент. код 44082145).

21.04.2021 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

26.05.2021 в судовому засіданні оголошено перерву.

У судовому засіданні 22.06.2021 заслухано експерта, яким проводилась судова експертиза, за наслідками судового розгляду справи проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши учасників справи, врахувавши пояснення експерта, яким проводилась експертиза за ухвалою суду, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з 23.03.2015 по 28.05.2015 Центральним офісом з обслуговування великих платників Міжрегіонального Головного управління ДФС було проведено планову виїзну перевірку ПАТ «Укртелеком» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, за результатами перевірки складено акт від 12.06.2015 № 632/28-10-42-10/21560766 (том 1 а.с. 71-250; том 2).

За висновками акту перевірки встановлені порушення позивачем вимог підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 119.2 статті 119, пунктів 138.1, 138.2, 138.4, 138.5, підпунктів 138.8.1, 138.8.5 пункту 138.8, підпункту 138.10.6 пункту 138.10, пунктів 138.11, 138.12 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 140.1 статті 140, пункту 142.1 статті 142, пункту 150.1 статті 150, пункту 157.9 статті 157, підпункту 164.2.1 пункту 164.2, пункту 164.5 ст. 164, підпункту 165.1.35 пункту 165.1 ст. 165, підпункту 168.1.1 п. 168.1, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 ст. 168, пункту 171.1 статті 171, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.5, 201.6, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В межах даної справи позивачем оскаржені винесені на підставі вказаного акту податкові повідомлення-рішення від 01.07.2015 № 000092401, № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № та рішення від 01.07.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Податкові повідомлення-рішення від 01.07.2015 № , № та рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій визнані протиправними та скасовані постановою Окружного адміністративного суду міста Києва постановою від 13.06.2016.

Судове рішення в цій частині залишене без змін постановами Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 та постановою Верховного Суду від 09.06.2020.

Постановою Верховного Суду від 14.07.2020 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.06.2016 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 у справі в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.07.2015 № ; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № про застосування штрафних санкцій на суму 821862,10 грн.

Предметом нового розгляду у даній справі є вимоги у скасованій постановою Верховного Суду від 09.06.2020 частині, по розгляду позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № .

Так, податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 3 182 766 грн. за основним платежем та 795 692 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, за порушення пунктів 138.1, 138.2, 138.4, 138.5, підпунктів 138.8.1, 138.8.58 пункту 138.8, підпункту 138.10.6 пункту 138.10, пунктів 138.11, 138.12 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139, пункту 140.1 статті 140, пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, підпунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 14.11.1 пункту 14.11, підпунктів 14.1.27, 14.1.36, пункту 14.1 статті 14, пунктів 138.1, 138.2, 138.4, 138.5, підпунктів 138.8.1, 138.8.58 пункту 138.8, підпункту 138.10.6 пункту 138.10, пунктів 138.11, 138.12 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139, пункту 140.1 статті 140, пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України ПАТ «Укртелеком» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2013-2014 роки у розмірі 229 797 754,00 грн.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення № , № охоплюють порушення в частині формування бази оподаткування податком на прибуток, які виявлені під час перевірки, в тому числі:

- порушення п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України, в сумі віднесення до складу інших витрат від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток попереднього звітного періоду, а саме: завищення інших витрат на загальну суму 8 144 110 грн. (за другий квартал 2012), згідно висновків планової виїзної перевірки від 17.06.2011 № 432/42-1-/21560766 (сума донарахованого податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення № - 2 137 828, 75 грн.);

- перевірка філій, порушення Кіровоградською філією ПАТ «Укртелеком» пп.14.1.36 п.14.1 статті 14, п.138.4 статті 138 Податкового кодексу України, що полягає у завищенні витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування на загальну суму 2 849 605 грн., в частині перевищення собівартості реалізованих модемів над доходами, отриманими від їх реалізації (без ПДВ);

- порушення позивачем підпунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України непідтвердженістю реального здійснення господарських операцій по взаємовідносинах із ТОВ «Євроінформ», ТОВ «Інтергранд» та ТОВ «Український мейлінговий центр» (податковим повідомленням-рішенням № зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2 247 431 грн.)

В частині вказаних порушень, під час перегляду прийнятих у справі рішень Верховним Судом у постанові від 09.06.2020 зазначено про обґрунтованість висновків суду щодо неправомірності визначення податкових зобов`язань та зменшення суми від`ємного значення з податку на прибуток спірними податковими повідомленнями-рішеннями, що відповідно підлягає врахуванню при розгляді спору.

Так, по взаємовідносинах із ТОВ «Євроінформ», ТОВ «Інтергранд» та ТОВ «Український мейлінговий центр» повідомлення-рішення від 01.07.2015 № про донарахування податку на додану вартість скасовано при розгляді даної справи, і у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 щодо вказаних епізодів підтверджено правомірність формування позивачем витрат, з наступним обґрунтуванням:

«За таких обставин висновок судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність твердження контролюючого органу про неправомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість за оспорюваними господарськими операціями ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.»

По епізоду порушення Кіровоградською філією ПАТ «Укртелеком» пп.14.1.36 п.14.1 статті 14, п.138.4 статті 138 Податкового кодексу України, Верховним Судом у постанові від 09.06.2020 відзначено наступне:

«Вирішуючи питання щодо завищення позивачем витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, на 2849605,00 грн. внаслідок перевищення собівартості реалізованих модемів над доходами, отриманими від їх реалізації, судовими інстанціями з`ясовано, що Кіровоградською філією товариства реалізовано модеми фізичним та юридичним особам на акційних умовах за 1,00 грн. з відповідним документальним оформленням такої реалізації.

Обґрунтовуючи наявність позитивного економічного результату, позивач акцентував увагу на тому, що кількість нових підключень до послуг Інтернет у 2013 році склала 6665, з них за відповідною акцією - 5252, у 2014 році - 5151, з них за акцією - 4266. За ці послуги нараховано 2 045 576 грн. у 2013 році та 1 603 754 грн. у 2014 році.

Зазначені показники свідчать про те, що завдяки привабливим акційним умовам Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» набуло певну кількість нових клієнтів та можливість отримувати додаткові фінансові надходження, що свідчить про господарський характер оспорюваних витрат.»

Погодився Верховний Суд і в частині вирішення судами спору по епізоду незменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування у сумі 8 144 110 грн. за 2 кв. 2012, яке було зменшене за результатами попередньої планової виїзної перевірки, зазначивши у постанові від 09.06.2020 наступне:

«Щодо доводів органу доходів і зборів про необхідність коригування позивачем валових витрат за підсумками висновків акта перевірки від 17.06.2011 № 432/42-10/21560766, то суди попередніх інстанцій цілком об`єктивно врахували те, що акт перевірки є лише носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватись контролюючим органом для прийняття рішення про збільшення платнику грошових зобов`язань. Висновки акта перевірки є лише здійсненою посадовими особами контролюючого органу оцінкою відповідності діянь платника вимогам законодавства. А відтак, сам собою акт перевірки не породжує для платника правових наслідків, не змінює стану його суб`єктивних прав та не створює жодних додаткових обов`язків, у зв`язку з чим у платника відсутній обов`язок враховувати висновки акта податкової перевірки під час подальшого формування даних податкового обліку».

Враховуючи встановлені під час розгляду справи та перевірені в апеляційному та касаційному порядку обставини, в частині нарахованих податкових зобов`язань по вказаних епізодах, наявними є підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015 № , №.

Натомість, направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 по епізоду віднесення Івано-Франківською філією ПАТ «Укртелеком» до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат на створення резерву сумнівної заборгованості по ТОВ «Парктур» на загальну суму 284 773, 30 грн. зазначив, що тлумачення судовими інстанціями в цій справі положення частини другої статті 264 Цивільного кодексу України, що подання позову до суду до одного боржника на весь обсяг вимог не тягне за собою переривання строку позовної давності, є помилковим та таким, що здійснене без системного аналізу наведених норм процесуального права.

У постанові від 09.06.2020 містяться наступні вказівки:

«Отже, для правильного вирішення спору в цій частині суду слід належним чином дослідити та встановити дату переривання позовної давності в правовідносинах щодо стягнення філією позивача заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Парктур», а також перевірити результат вирішення спору у справі № 909/1224/14 та, як наслідок, дійти об`єктивного висновку про наявність у розглядуваної заборгованості статусу безнадійної.»

Як те, підтверджено матеріалами справи, встановлено під час перевірки та не заперечується сторонами у справі:

- відповідно до договору від 01 грудня 2006 року № 304 про надання послуг бізнес-мережі, укладеного ВАТ «Укртелеком» (оператор) та ТОВ «Парктур» (бізнес-абонент) оператор надає бізнес-абоненту телекомунікаційні послуги бізнес-мережі, а останній отримує зазначені послуги та сплачує їх вартість відповідно до діючих тарифів. Під бізнес-мережею розуміється система комплексного обслуговування бізнес-абонентів, що забезпечує надання повного спектра телекомунікаційних послуг з підвищеним рівнем обслуговування;

- згідно пункту 3.3 договору бізнес-абонент зобов`язаний оплатити рахунок за послуги протягом 10 днів з моменту його отримання (але не пізніше останнього числа місяця, наступного за розрахунковим) шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок оператора;

- філією позивача у жовтні 2011 надано телекомунікаційні послуги ТОВ «Парктур» на загальну суму 293 693, 06 грн., виписано рахунок-акт № 59222 по особовому рахунку ТОВ «Парктур» № 59222 з терміном сплати 20 листопада 2011 року на загальну суму 293 702, 38 грн., та виписано податкову накладну від 31 жовтня 2011 року № 8776/260;

- ТОВ «Парктур» не проводило своєчасно оплату за отримані телекомунікаційні послуги, внаслідок чого за період з жовтня 2011 року по травень 2012 року утворилась заборгованість в сумі 302 572,19 грн.; згідно з розрахунком суми заборгованості сума дебіторської заборгованості станом на 31 грудня 2014 року становить 302 572,19 грн.

- про стягнення суми заборгованості філія позивача звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області; яким порушено провадження у справі №909/1224/14;

- за перевірений період філією позивача в бухгалтерському обліку нараховувався резерв сумнівної заборгованості ТОВ «Парктур» станом на 01 грудня 2014 року в сумі 302 572,19 грн., в т.ч. понад 3 роки - 284 773,26 грн., від 2 до 3 років - 17 798,93 грн.;

- у грудні 2014 року філією віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком з прибутку витрати на створення резерву сумнівної заборгованості по ТОВ «Парктур» в сумі 284 773,30 грн.

Суд визнає правомірними висновки акту перевірки про безпідставність віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податку з прибутку, витрат на створення резерву сумнівної заборгованості по ТОВ «Парктур» за 2014 рік в сумі 284 773, 30 грн. виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту «г» підпункту 138.10.6 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України витрати на створення резерву сумнівної заборгованості визнаються витратами з метою оподаткування в сумі безнадійної дебіторської заборгованості з урахуванням підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

За визначенням підпункту «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - це заборгованість, за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 Цивільного кодексу України вказує, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки граничним терміном виконання зобов`язань ТОВ «Парктур» є 30 листопада 2011 року, строк позовної давності починає свій перебіг з дня, наступного за останнім днем його невиконання.

У статті 264 ЦК України визначено порядок переривання перебігу позовної давності. Так, згідно із цією статтею позовна давність переривається у разі пред`явлення позову особою до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У постанові від 24.04.2019 у справі № 523/10225/15-ц Великою Палатою Верховного Суду наведено правовий висновок, за яким позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається. Обов`язковою умовою переривання позовної давності шляхом пред`явлення позову також є дотримання вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції та інших, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Тлумачення ст. 264 ЦК України, свідчить, що переривання строку давності може мати місце лише у межах позовної давності, відповідно сплив позовної давності виключає можливість її переривання (постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 648/3491/15-ц, від 24.04.2019 у справі № 569/8314/14-ц).

З позовною заявою, яка прийнята до розгляду судом в межах справи №909/1224/14, позивач звернувся у жовтні 2014, тобто до закінчення трирічного строку давності встановленого законом, відповідно вказані обставини свідчать про переривання строку давності, в тому числі на частину вимоги по основному боргу за договором від 01 грудня 2006 року №304 про надання послуг бізнес-мережі, який виник та не був сплачений ТОВ «Парктур».

Станом на грудень 2014 сума заборгованості в розмірі 284 773, 30 грн., щодо якої філією позивача сформовано резерв сумнівної заборгованості, який віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком з прибутку, не мав статусу безнадійної заборгованості, оскільки строк позовної давності по такій заборгованості не минув, був перерваний подачею позову до суду у жовтні 2014.

Окрім того, результатом розгляду справи № 909/1224/14, стало затвердження судом мирової угоди сторін спору (ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2015), що також підтверджує факт врегулювання заборгованості на умовах викладених в угоді сторін (частину боргу вирішено погасити за рахунок виконання ТОВ «Парктур» зобов`язань (надання послуг туристичного комплексу Буковель), залишок боргу при умові виконання ТОВ «Парктур» умов мирової угоди вважається прощеним.

Вказані обставини додатково свідчать про відсутність статусу безнадійної заборгованості ТОВ «Парктур» перед Івано-Франківською філією позивача в розумінні положень підпункту «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, правильними є висновки акта перевірки про безпідставне віднесення Івано-Франківською філією ПАТ «Укртелеком» до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, витрат на створення резерву сумнівної заборгованості по ТОВ «Парктур» та завищення витрат у цій частині.

Під час судового розгляду представником відповідача підтверджено, що вказане порушення не було підставою для донарахування податку згідно податкового повідомлення-рішення від 01.07.2015 № , відповідно, зважаючи на наданий поепізодний по кожному порушенню розрахунок, податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № є чинним в сумі зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік у розмірі 284 773, 30 грн..

Щодо решти визначених податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № зобов`язань по зменшенню суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (222 509 044 грн.), та по сумі донарахованого податку із штрафними санкціями 496 983, 75 грн. згідно повідомлення-рішення від 01.07.2015 № суд виходить з такого.

Так, у акті перевірки встановлено відображення Апаратом Управління ПАТ «Укртелеком» в рядку 06.4 декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» та в рядку 06.4.43 «Інші витрати господарської діяльності» Додатка ІВ до декларації з податку на прибуток за 2012 рік, 2013 рік, 2014 рік від`ємного значення об`єкта оподаткування, отриманого від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню (збитків) попередніх звітних періодів, а саме:

за 2012 рік - збитки патентованої діяльності попередніх періодів на загальну суму 1 893 270 грн., в тому числі 25% -1 частина збитків патентованої діяльності попередніх періодів за 2011 рік на суму 1 893 270 грн.;

за 2013 рік - збитки патентованої діяльності попередніх періодів на загальну суму 78 546 566 грн., в тому числі 25% - 2 частина збитків патентованої діяльності попередніх періодів за 2011 рік на суму 1 893 270 грн. та збитки патентованої діяльності за 2012 рік на суму 76 653 296 грн.;

за 2014 рік - збитки патентованої діяльності попередніх періодів на загальну суму 143 962 478 грн., в тому числі 25% - 3 частина збитків патентованої діяльності попередніх періодів за 2011 рік на суму 1 893 270 грн. та збитки патентованої діяльності за 2013 рік на суму 142 069 208 грн.

Згідно доводів відповідача нормами Податкового кодексу України не передбачено віднесення до складу інших витрат, від`ємного значення об`єкта оподаткування, отриманого за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року.

Така позиція податкового органу обґрунтована роз`ясненнями по формі податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка затверджена діючим на час спірних правовідносин наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2011 № 1213, що відповідно стало підставою для висновку, що, в порушення п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення», п. 150.1 статті 150 абз. 2 п. 150.1 ст. 150, п. 138.5. п. 138.10, п. 138.11, п. 138.12 ст. 138 та п.140.1 ст. 140 Податкового кодексу, позивачем завищено інші витрати на загальну суму 240 690 534 грн.

В свою чергу, позивач посилаючись на правомірність включення від`ємного значення результатів діяльності, що підлягає патентуванню до інших витрат (рядок 06.4) у деклараціях з податку на прибуток за 2012-2014 роки, стверджує, що таке відображення збитків:

не занижує результат від усіх видів діяльності (рядок 07 декларації) та при виключенні показника, зазначеного в рядку 08 декларації, цілком відповідає нормам викладеним у п. 152.2 ст. 152 ПКУ, згідно з яким від`ємне значення об`єкта оподаткування, отримане від діяльності, яка підлягає патентуванню, не впливає на результати розрахунку податку на прибуток від діяльності, яка не підлягає патентуванню.

Окрім того, у разі виключення з рядка «інші витрати» перенесених збитків від патентованої діяльності викривляється результат декларації з податку на прибуток за діяльністю, яка не підлягає патентуванню, відповідний аналіз різниці між фактичними показниками декларації з податку на прибуток та показниками, обчисленими з урахуванням позиції контролюючого органу, додавався до заперечень до Акту перевірки.

Відповідно до пункту 152.2 статті 152 Податкового кодексу України, платник податку, який проводить діяльність, що підлягає патентуванню відповідно до розділу XII цього Кодексу, зобов`язаний окремо визначати податок від кожного виду такої діяльності та окремо визначати податок від іншої діяльності. З цією метою ведеться окремий облік доходів, отриманих від діяльності, що підлягає патентуванню, та витрат, пов`язаних з веденням діяльності з урахуванням від`ємного значення як результату розрахунку об`єкта оподаткування.

Згідно із п. 150.1 статті 150 Податкового кодексу України якщо результатом розрахунку об`єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від`ємне значення, то сума такого від`ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об`єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від`ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від`ємного значення.

Від`ємне значення як результат розрахунку об`єкта оподаткування, отриманий від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, не враховується для цілей абзацу першого цього пункту та відшкодовується за рахунок доходів, отриманих у майбутніх податкових періодах від такої діяльності.

Враховуючи пункт 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України таке від`ємне значення не відображається в рядку 06.5 «від`ємне значення рядка 07 Декларації за попередній звітний (податковий) період, яке зменшує об`єкт оподаткування звітного періоду» декларації.

Тобто, від`ємне значення об`єкта оподаткування, отримане від діяльності, яка підлягає патентуванню, не впливає на результати розрахунку податку на прибуток від діяльності, яка не підлягає патентуванню, і навпаки.

У декларації доходи, отримані від здійснення діяльності, що підлягає патентуванню, витрати, пов`язані зі здійсненням такої діяльності, та сума амортизаційних нарахувань, нарахованих на основні засоби (нематеріальні активи), що використовуються для здійснення діяльності, що підлягає патентуванню, а також об`єкт оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню, відображаються у рядках 01-07 Декларації у складі загальних показників доходів, витрат, об`єкта оподаткування, а також у додатках до відповідних рядків декларації.

При цьому, у рядку 07 Декларації відображається загальний показник об`єкта оподаткування від усіх видів діяльності. Зазначений показник визначається з урахуванням як позитивних, так і від`ємних показників від такої діяльності.

Об`єкт оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню розраховується у додатку ТП. Дані до рядка 08 ТП декларації переносять із рядка 08 додатка ТП до декларації у тому числі збиток від такої діяльності зі знаком «-».

Розрахунок податку на прибуток, отриманий від діяльності, що підлягає патентуванню, відображається у додатку ТП декларації. Зокрема, відображаються відповідні показники за даними окремого обліку діяльності, що підлягає патентуванню, в розрізі кожного виду такої діяльності, та визначається об`єкт оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню (рядок 08 додатка ТП) та сума податку на прибуток від діяльності, що підлягає патентуванню, зменшена на вартість торгових патентів (рядок 12 додатка ТП). Значення рядків 08 та 12 додатка ТП переносяться до рядків 08, 12 декларації.

При цьому від`ємне значення об`єкта оподаткування, отримане за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року враховується у складі інших витрат, понесених у зв`язку з отриманням такого виду доходів, та відображається в залежності від виду діяльності, яка підлягає патентуванню, у рядках А3.1, Б3.1, В3.1 та Г3.1 додатка ТП.

При розрахунку рядка 11 Декларації (податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню) не враховується від`ємне значення об`єкта оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню (рядок 08 декларації), і не враховується збиток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування (рядок 09 декларації).

Оскільки в рядках 01-07 декларації зазначаються відповідні показники від усіх видів діяльності, в т. ч. і від діяльності, що підлягає патентуванню, від`ємне значення рядка 07 декларації включає в себе і від`ємне значення як результат розрахунку об`єкта оподаткування, отриманий від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, згідно розрахунку ТП рядок 08 з врахуванням від`ємного значення об`єкта оподаткування, отриманого за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року.

Таким чином, норми Податкового кодексу України не містять однозначних норм, які б встановлювали для платників податку на прибуток, що здійснюють патентовану діяльність, обмеження величини та обов`язок виключати із складових об`єкта оподаткування податком на прибуток, показники патентованої діяльності, які формують збитковий результат такої діяльності, зокрема, від`ємне значення об`єкта оподаткування, отримане за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року.

При цьому, судом враховується, що саме такі висновки в частині правозастосування положень Податкового кодексу України, підтримані Верховним Судом у постанові від 16.02.2021 у справі № 826/27815/15, в якій зазначено:

«Суди попередніх інстанцій цілком обґрунтовано не погодились з таким висновком контролюючого органу (про заниження позивачем об`єкта оподаткування з податку на прибуток за відповідні періоди на включені до цього об`єкта збитки від діяльності, що підлягає патентуванню), оскільки Податковий кодекс України не містить норм, які би встановлювали для платника податку на прибуток, що здійснює патентовану діяльність, обов`язок виключати зі складових об`єкта оподаткування податком на прибуток, показники патентованої діяльності, а саме її збитковий результат.»

Питання правильності відображення результатів господарської діяльності в деклараціях з податку на прибуток, в тому числі результатів діяльності яка підлягає патентуванню потребує спеціальних знань, і при розгляді справи, з урахуванням вказівок Верховного Суду викладених в постанові від 09.06.2020 у даній справі, ухвалою суду від 12.10.2020 призначено судово-економічну експертизу.

За висновком експерта № 9662 від 10.03.2021 за результатами проведення судово-економічної експертизи у адміністративній справі № 826/18290/15 (по першому питанню):

- включення ПАТ «Укртелеком» від`ємного значення результатів діяльності, що підлягає патентуванню в строку 06.4 (інші витрати) декларацій з податку на прибуток підприємств за 2012-2014 роки не вплинуло на:

правильність відображення фактичних результатів господарської діяльності ПАТ «Укртелеком» в деклараціях з податку на прибуток у відповідні періоди;

результати діяльності, яка не підлягає патентуванню;

правильність розрахунку об`єкта оподаткування в період, що охоплювався перевіркою.

По другому питанню, експертом документально підтверджено, що відображення збитків від діяльності, що підлягає патентуванню, яка пропонується контролюючим органом, а саме: не віднесення до складу інших витрат від`ємного значення об`єкта оподаткування, отриманого за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року покладає додаткове податкове навантаження на ПАТ «Укртелеком», яке не відповідає результатам господарської діяльності підприємства.

Окрім того, таке декларування, впливає на результати діяльності, яка не підлягає патентуванню, в порушення статті 152 Податкового кодексу України.

Висновок експерта в частині «Дослідження» викладений досить зрозуміло, з посиланнями на застосування положень Податкового кодексу України в податковому обліку діяльності підприємства, містить таблиці із наведеними в деклараціях показниками.

Експертизу виконано судовим експертом Горбатко Оленою Миколаївною, яка має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 11.1. Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, 11.2. Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій (свідоцтво від 18.10.2017 № 1905, видане Міністерством юстиції України 18.10.2017, дійсне до 16.12.2023) стаж експертної роботи з 2011 року; відповідно до вимог ч. 7 ст. 101 та ч. 6 ст. 104 КАС України, судового експерта повідомлено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 Кримінального кодексу України.

Направляючи справу на новий розгляд у цій частині Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 звернув увагу на те, що ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції достеменно не з`ясували, який алгоритм використовував позивач при відображенні в податковій звітності від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також яким чином орган доходів і зборів при здійсненні контрольного заходу обраховував від`ємне значення об`єкта оподаткування, отримане від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, що завищене Публічним акціонерним товариством «Укртелеком», зокрема, не перевірили правильність та достовірність такого обрахунку;

- при цьому судами попередніх інстанцій не обговорювалось питання про залучення експерта або проведення у справі судової економічної експертизи для з`ясування розглядуваних обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань.

В ході проведення судової експертизи, експертом проаналізовані дані декларацій позивача за 2012-2014 роки, підтверджені дані перевірки в частині наведених показників, їх відображення в деклараціях, та відповідно встановлено наступне:

- згідно даних, зазначених у податкових деклараціях за 2012, 2013 та 2014 роки, показники діяльності ПАТ «Укртелеком» були позитивними (прибуток) лише у 2012 році;

- алгоритм заповнення декларації (2012) призводить до того, що при отриманому ПАТ «Укртелеком» у 2012 році збитку від діяльності, що підлягає патентуванню у розмірі 76 653 296 грн., та прибутку від діяльності, що не підлягає оподаткуванню у розмірі 123 175 252 грн., податок на прибуток вираховані із всієї суми прибутку від непатентованої діяльності, відповідно, збиток, отриманий від діяльності, яка підлягає патентуванню, не вплинув на результати розрахунку податку на прибуток від діяльності, яка не підлягає патентуванню;

- алгоритм заповнення декларації (2013-2014) призводить до того, що при отриманих ПАТ «Укртелеком» у 2013 та 2014 роках збитках як від діяльності, що підлягає патентуванню, так і від діяльності, що не підлягає патентуванню, від`ємне значення, отримане за результатами розрахунку об`єкта оподаткування платника податку за підсумками кожного податкового року, сформовано як за рахунок збитків від діяльності, що підлягає патентуванню, так і за рахунок збитків від діяльності, що не підлягає патентуванню;

- від`ємне значення від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, що виникло у 2011-2013 роках, підлягає включенню до витрат наступних податкових періодів для коректного відображення в деклараціях з податку на прибуток ПАТ «Укртелеком» фактичних результатів господарської діяльності, що підлягає та не підлягає патентуванню для коректного визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, інакше його сума призведе до завищення об`єкта оподаткування та податку на прибуток, тобто до додаткового податкового навантаження.

Враховуючи встановлені обставини та наведене правове регулювання, в частині виявленого порушення пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України, на яке посилається відповідач у акті перевірки, суд приходить до висновку, що:

- відображення товариством збитків від патентованої діяльності, отриманих за підсумками попереднього податкового періоду у рядку 06.4 ІВ декларації не занижує результат від усіх видів діяльності (рядок 07 Декларації) та при виключені показника, зазначеного в рядку 08 декларації не суперечить нормам п. 152.2 ст. 152 Податкового кодексу України, згідно з яким від`ємне значення об`єкта оподаткування, отримане від діяльності, яка підлягає патентуванню, не впливає на результати розрахунку податку на прибуток від діяльності, яка не підлягає патентуванню.

Відповідно, суд знаходить помилковими висновки контролюючого органу про порушення позивачем пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування, отриманого від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню (збитків) попередніх звітних періодів.

За вказаним епізодом:

- податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № підлягає визнанню протиправним і скасуванню в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2013-2014 роки у розмірі 222 509 044 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № підлягає визнанню протиправним і скасуванню в сумі 397 587 грн. донарахованого податку та 99 396, 75 грн. штрафних санкцій.

Оскільки під час розгляду справи, судом підтверджені висновки акту перевірки лише по сумі зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік у розмірі 284 773, 30 грн. (віднесення Івано-Франківською філією ПАТ «Укртелеком» до складу витрат, витрат на створення резерву сумнівної заборгованості по ТОВ «Парктур»), податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № визнається судом протиправним та скасовується в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2013-2014 роки у розмірі 229 512 981 грн.; в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на суму 284 773 грн. - залишається чинним.

Щодо правомірності визначення суми податкового зобов`язання земельного податку на підставі податкового повідомлення-рішення від 01 липня 2015 року № слід зазначити таке.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № збільшено суму грошового зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 972 168, 75 грн. за основним платежем та 244 108, 68 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В акті перевірки зазначено, що, виходячи з даних Державного земельного кадастру, технічних звітів по встановленню зовнішніх меж землекористування, документів на право власності на будинки та нежитлові приміщення, витягів з технічної документації про нормативні грошові оцінки земельних ділянок, договорів оренди майна, відомостей про статус земельних ділянок та інших документів встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників:

- у розділі 5 «Нараховано земельного податку на рік» податкової декларації з плати за землю за 2011 рік в сумі 241 636,30 грн., в тому числі за січень - 20 243,88 грн., лютий - 20 243,88 грн., березень - 20 243,88 грн., квітень - 20 243,88 грн., травень - 20 193,34 грн., червень - 20 020,05 грн., липень - 20 020,05 грн., серпень - 200 20,05 грн., вересень - 20 055,66 грн., жовтень - 20 117,17 грн., листопад - 20 117,18 грн., грудень - 20 117,28 грн.;

- у розділі 5 «Нараховано земельного податку на рік» податкової декларації з плати за землю за 2012 рік в сумі 241 409,19 грн., в тому числі за січень - 20 117,17 грн., лютий - 20 117,17 грн., березень - 20 117,17 грн., квітень - 20 117,17 грн., травень - 20 117,17 грн., червень - 20 117,17 грн., липень - 20 117,17 грн., серпень - 20 117,17 грн., вересень - 20 117,17 грн., жовтень - 20 117,17 грн., листопад - 20 117,18 грн., грудень - 20 120,31 грн.;

- у розділі 5 «Нараховано земельного податку на рік» податкової декларації з плати за землю за 2013 рік в сумі 242866,76 грн., в тому числі за січень - 20 120,19 грн., лютий - 20 120,19 грн., березень - 20 120,19 грн., квітень - 20 120,19 грн., травень - 20 120,19 грн., червень - 20 120,19 грн., липень - 20 120,19 грн., серпень - 20 400,22 грн., вересень - 20 400,22 грн., жовтень - 204 00,22 грн., листопад - 20 400,23 грн., грудень - 20 424,54 грн.;

- у розділі 5 «Нараховано земельного податку на рік» податкової декларації з плати за землю за 2014 рік в сумі 246 256,50 грн., в тому числі за січень - 20 525,29 грн., лютий - 20 525,29 грн., березень - 20 525,29 грн., квітень - 20 525,29 грн., травень - 20 525,29 грн., червень - 20 525,29 грн., липень - 20 525,29 грн., серпень - 20 525,29 грн., вересень - 20 525,29 грн., жовтень - 20 525,29 грн., листопад - 20 501,75 грн., грудень - 20 501,85 грн.

Уточнюючі податкові декларації по земельним ділянкам Шевченківського району міста Києва ПАТ «Укртелеком» подано: за 2011 рік 29 листопада 2012 року за №, за 2012 рік - 22 квітня 2013 року за № (зазначено в акті перевірки).

В ході проведення перевірки встановлено, що на замовлення ПАТ «Укртелеком» Головним управлінням охорони культурної спадщини КМДА у 2011 році надані відомості про статус земельної ділянки по вул. Л. Толстого, 16/18 у Шевченківському районі міста Києва . Згідно зазначеного документа та листа Головного управління охорони культурної спадщини КМДА від 15 липня 2011 року №3541 земельні ділянки по вул. Л. Толстого, 16/18 належать до земель історико-культурного призначення національного (загальнодержавного) значення.

Згідно з пунктом 276.3 статті 276 Податкового кодексу України податок за земельні ділянки на територіях та об`єктах історико-культурного призначення, використання яких не пов`язано з функціональним призначенням цих територій та об`єктів, справляється із застосуванням таких коефіцієнтів: міжнародного значення - 7,5; загальнодержавного значення - 3,75; місцевого значення - 1,5.

Однак, за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року позивач обчислював земельний податок за земельні ділянки по вул. Л. Толстого, 16/18 з використанням коефіцієнту земель місцевого значення - 1,5, а не коефіцієнту 3,75, встановленого для земельних ділянок на територіях та об`єктах історико-культурного призначення загальнодержавного значення, що призвело до заниження податкових зобов`язань земельного податку на загальну суму 972 168,75 грн., в тому числі за 2011 рік - 241 636,30 грн., за 2012 рік - 241 409,19 грн., за 2013 рік - 242 866,76 грн., за 2014 рік - 246 256,50 грн.

Заперечуючи виявлені порушення в частині заниження земельного податку по вказаній ділянці, ПАТ «Укртелеком» зазначає, що товариство не є власником чи землекористувачем зазначеної земельної ділянки, з огляду на відсутність правових підстав, передбачених Земельним та Цивільним кодексами України, а також фактично не користується ними; на земельних ділянках знаходиться нерухоме майно, яке не увійшло до статутного фонду товариства в процесі корпоратизації і є державною власністю; товариство не наділено правами щодо володіння, розпорядження або користування цим майном.

Верховним Судом у постанові від 09.06.2020 по даній справі, зазначено, що у спірній ситуації в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі судові інстанції достеменно не перевірили, в кого саме перебувають земельні ділянки за адресою: місто Київ, вулиця Льва Толстого, 16/18 , (кадастрові номери 76:009:004 та 76:009:005) на балансі та хто є їх фактичним землекористувачем, зокрема, шляхом витребування у сторін належних та допустимих доказів.

Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно з пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Як встановлено в акті перевірки та не спростовано позивачем, за перевірений період та станом на 31 грудня 2014 року земельні ділянки, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 16/18 , (кадастрові номери 76:009:004 та 76:009:005), рахуються за Філією спеціалізованого електрозв`язку ВАТ «Укртелеком».

При розгляді справи судом встановлено, що правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності чи користування земельними ділянками за вказаною адресою ПАТ «Укртелеком» не отримувались, землекористування у встановленому законом порядку не оформлювалось, про що зокрема свідчить наданий до справи лист Головного управління Держгеокадастру у м. Києві за вих. № 19-26-7777.2-4611/20-15 від 19.10.2015.

Натомість, на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 16/18 , (кадастрові номери 76:009:004 та 76:009:005) станом на 2011-2014 знаходились об`єкти державного нерухомого майна, які перебували на балансі ПАТ «Укртелеком», однак не увійшли до статутного фонду товариства в процесі корпоратизації і є державною власністю.

Зазначені обставини підтверджені матеріалами справи, відповідна інформація відображена у листі Фонду державного майна України від 24.06.2015 року №10-15-11322, на який посилається позивач.

Відповідно до п. «ґ» підпункту 1 пункту 3 розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.10.2010 № 1948-р «Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» покупець зобов`язаний забезпечити в економічній діяльності товариства:

- нарахування та сплату податків і зборів (обов`язкових платежів) у повному обсязі, порядку та розмірах, установлених законодавством.

Згідно з підпунктом «а» підпункту 4 пункту 3 Розпорядження від 12.10.2010 № 1948-р покупець зобов`язаний забезпечити у сфері корпоративних відносин та розпорядження майном товариства:

- належне утримання і збереження державного майна, що не ввійшло до статутного капіталу товариства, але обліковується на його балансі.

Під час судового розгляду, відповідач зазначав, що ним проводилась перевірка правильності податкового зобов`язання з податку на землю самостійно визначеного платником у його податкових деклараціях; тобто не здійснювалось нарахування податку податковим органом, а було встановлено неправильність застосування коефіцієнту, при визначенні платником суми податкового зобов`язання.

В свою чергу, позивачем не заперечувалось наявність у нього зобов`язання щодо утримання державного майна на балансі підприємства, з огляду на статус об`єктів стратегічного значення, які мають значення для держави, однак, згідно доводів представника позивача невизначеність законодавчого механізму передачі державного майна, яке знаходиться на балансі підприємства та не увійшло до його статутного фонду не може бути підставою для сплати податку за землю, якою товариство не користувалось.

Питання управління державним майном, що не увійшло до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», але перебуває на його балансі врегульовано Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 № 902-р, зокрема:

« 1. Фонду державного майна за участю Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації забезпечити проведення публічним акціонерним товариством «Укртелеком» інвентаризації державного майна, що не увійшло до статутного капіталу цього товариства, але перебуває на його балансі (далі - державне майно) станом на 30 вересня 2011 року.

2. За результатами інвентаризації державного майна віднести до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації нерухоме та рухоме державне майно, що забезпечує виконання покладених на неї завдань, а до сфери управління Фонду державного майна - інше майно за переліками, затвердженими спільним рішенням Фонду та Адміністрації.

3. Фонду державного майна забезпечити внесення до Єдиного реєстру об`єктів державної власності відомостей про державне майно.»

Наказом Фонду та Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації від 12.12.2012 № 3975/724 «Про затвердження переліків державного майна та прийняття функцій з управління таким майном Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Фондом державного майна» затверджено перелік державного майна, яке відноситься до сфери управління Фонду та перелік державного майна, яке відноситься до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Державне майно, що знаходиться на земельних ділянках за адресою м. Київ, вул. Льва Толстого 16/18 , належить до сфери управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

На виконання зазначеного наказу, 31.08.2015 комісією, створеною відповідно до наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації від 21.08.2015 № 476, було проведено обстеження державного майна та складено акт приймання-передачі державного майна (нерухоме майно). Перелік державного майна, що передається КП «Укрспецзв`язок» станом на 31.08.2015 є додатком до акту, містить також відомості щодо площі земельних ділянок майна місцезнаходженням м. Київ, вул. Л. Толстого 16/18 .

Таким чином, об`єкти нерухомості розташовані на вказаних земельних ділянках є державною власністю, станом на 2011-2014 перебували на балансі Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (код за ); та були передані на баланс КП «Укрспецзв`язок» станом на 31.08.2015.

Належне утримання і збереження державного майна, що не увійшло до статутного капіталу товариства, та знаходиться на його балансі було обов`язком позивача, що відповідно обумовлює сплату податків та зборів, пов`язаних із утриманням такого майна, в порядку встановленому чинним законодавством, у зв`язку з чим визначення суми податкового зобов`язання із земельного податку є правомірним.

При цьому суд враховує доводи позивача щодо ситуації, яка склалася, однак такі не спростовують факту невірного застосування коефіцієнту земельного податку, не звільняють від його сплати податку, який ним самостійно задекларований.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 5 ст. 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно пп. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позову) за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, сума судового збору за розгляд адміністративного позову ПАТ «Укртелеком», що підлягала сплаті до бюджету у 2015 році складає 4 872 грн.

Під час звернення з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 487 грн., в ході розгляду справи позивачем здійснено оплату вартості експертизи сумою 68 000 грн. відповідно до рахунку № 401211 від 04.01.2021.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2016 у даній справі, з позивача на користь Державного бюджету України стягнуто суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 4 209,40 грн.

Таким чином, з позивача на користь Державного бюджету слід стягнути суму судового збору в розмірі 175,40 грн. (недоплачена сума судового збору у встановленому законом розмірі); та здійснити розподіл судових витрат у справі пропорційно задоволених вимог.

За результатом розгляду адміністративної справи у процентному відношенні майнові вимоги позивача задоволені у розмірі 97 %, тобто сума судових витрат (4 872 грн. + 68 000 грн.) підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 69 957, 12 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Акціонерного товариства «Укртелеком» в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № , від 01.07.2015 № задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2013-2014 роки у розмірі 229 512 981 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № .

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (; адреса: 01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка 18) в доход Державного бюджету України 175, 40 грн. (сто сімдесят п`ять гривень сорок копійок) судового збору.

6. Стягнути з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» (; місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка 18) 69 957,12 грн. (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 12 копійок) судових витрат по сплаті судового збору та проведенням експертизи.

Позивач: Акціонерне товариство «Укртелеком» (; місцезнаходження юридичної особи: 01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка 18).

Відповідач: Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Т.П. Балась

Повний текст судового рішення складено та підписано 24.06.2021.