Справа № 200/7531/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову

23 червня 2021 р. Справа №200/7531/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., за участю секретаря судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі № 200/7531/21 за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про: визнання протиправною та скасування рішення військово лікарської комісії Дружківського міського територіального центру комплектування та соціального захисту щодо придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для призиву на строкову військову службу, визнання протиправними дії Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки у особі військового комісаріату про виклик повісткою ОСОБА_1 на строкову військову службу із наказом з`явитися 22.06.2021 року до 03.00 години на збірний пункт за адресою: АДРЕСА_1 .

за участю

представників сторін:

від позивача: Борисенко В.І., Ухов Р.В.

від відповідача: Отришко Є.О., Вадовська Ю.В.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування рішення військово лікарської комісії Дружєківського міського територіального центру комплектування та соціального захисту щодо придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для призиву на строкову військову службу, визнання протиправними дії Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки у особі військового комісаріату про виклик повісткою ОСОБА_1 на строкову військову службу із наказом з`явитися 22.06.2021 року до 03.00 години на збірний пункт за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою позивачем надано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення військово лікарської комісії Дружківського міського територіального центру комплектування та соціального захисту щодо придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для призиву на строкову військову службу до закінчення розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зупинення дії повістки військового комісара Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виклик ОСОБА_1 на строкову військову службу із наказом з`явитися 22.06.2021 року до 03.00 години на збірний пункт за адресою: АДРЕСА_1 до закінчення розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, заборони працівникам Дружківського міського територіального центру комплектування та соціального захисту виписувати та вручати повістки про виклик ОСОБА_1 на строкову військову службу до закінчення розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що Військово лікарською комісією Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки прийнято рішення щодо придатності ОСОБА_1 для призову на строкову військову службу. Позивач зазначає, що з 2010 року страждає на захворювання серця, що перешкоджає йому проходити строкову службу у Збройних Силах України відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Крім того, позивач звертав увагу суд на те, що про наявність проблем з серцем він повідомив лікарів призовної комісії, однак останні протиправно без належного дослідження його хвороби встановили придатність до військової служби, та у зв`язку з чим прийняли протиправне рішення про придатність позивача до військової служби. З огляду на вказані обставини позивач просив суд забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення військово лікарської комісії Дружківського міського територіального центру комплектування та соціального захисту щодо придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для призиву на строкову військову службу до закінчення розгляду адміністративної справи.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем в особі військового комісаріату ОСОБА_2 з метою недопущення оскарження неправомірних рішень ВЛК, вживаються заходи процесуального примусу шляхом виписки та вручення повістки про виклик ОСОБА_1 на строкову військову службу із наказом прибути на 30.05.2020 року та 22.06.2021 року. Позивач вказує на те, що не зважаючи на очевидну протиправність дій військового комісара щодо виписки та вручення повістки про виклик, у разі нез`явлення позивачем за повісткою на 22.06.2021 року відповідачем можуть вживатися заходи для притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності позивача. Така правова колізія дозволяє відповідачу нехтувати приписами Конституції України щодо гарантій захисту життя та здоров`я позивача. У зв`язку з чим наполягає на застосуванні забезпечення позову шляхом зупинення дії повістки про виклик ОСОБА_1 на строкову військову службу.

Також, позивач наголошує на тому, що позивач не буде позбавлений можливості винести нову повістку про виклик, у зв`язку вважає за доцільне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 152 КАС України забезпечити позов шляхом заборони працівникам Дружківського міського територіального центру комплектування та соціального захисту виписувати та вручати повістки про виклик ОСОБА_1 на строкову військову службу до закінчення розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

На думку позивача вказані заходи забезпечення позову не посягають на законні права та інтереси відповідача, є розумним застереженням, що дозволить виконати рішення суду у майбутньому. При цьому, позивач вважає, що у разі відмови у вжитті заходів забезпечення позову права позивача можуть бути порушені, оскільки є ймовірність, що його життя з наявним захворюванням буде поставлено у небезпеку, його протиправно буде призвано до Збройних Сил України, що зробить рішення суду у разі його задоволення неефективним засобом захисту порушеного права і зумовить, повторне звернення до суду для видання відповідних наказів про звільнення зі строкової служби.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали заяву про забезпечення позову та просили суд задовольнити її в повному обсязі.

Відповідачем надано до суду запереченні на заяву про забезпечення позову, відповідно до яких проси суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів. В обґрунтування заперечень вказує на те, що остаточне рішення відносно придатності або не придатності кандидата на проходження строкової служби ОСОБА_1 приймається військово лікарською комісією Донецького обласного територіального центру комплексування та соціальної підтримки, виклик на яку ОСОБА_1 намагається перенести.

Також, відповідач вказує на те, що позивач не довів, що його захворювання перешкоджає проходженню строкової військової служби та внесено до переліку хвороб зазначених у Наказі Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Крім того, відповідач наголошує, що позивач 22.06.2021 року до 03.00 години не з`явився на збірний пункт за адресою: АДРЕСА_1 для убуття до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для прийняття остаточного рішення відносно придатності або не придатності позивача на проходження строкової служби військово лікарською комісією.

Відповідач вказує на те, що подана позивачем заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підтверджена жодними доказами, а вжиття такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали обставини викладені у запереченнях, та просили суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову (ч. 2 ст. 154 КАС України).

Відповідно до положень статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При цьому, частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 березня 2008 року надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, військово лікарською комісією Дружківського територіального центру комплектування та соціальної підтримки складено висновок лікаря № 626 від 06.05.2021 року про придатність ОСОБА_1 до військової служби, та внесено відомості до розділу V «Результати призову» Облікової картки призовника про придатність ОСОБА_1 до військової служби.

Позивач у заяві про забезпечення позову вказує на протиправність рішення військово лікарською комісією Дружківського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про придатність ОСОБА_1 до військової служби, оскільки вважає при прийнятні зазначеного рішення відповідачем не були досліджені докази того, що останній з 2010 року страждає на хворобу серця.

Однак, суд не погоджується з даними доводами позивача та вказує на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

При цьому, судом під час розгляду заяви встановлено, що військово лікарська комісія приймаючи рішення про придатність позивача до військової служби посилається на Наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», який визначає, що за наявності хвороб визначених, зокрема у статті 38 Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, остаточне рішення про придатність особи до військової служби приймає військово лікарська комісія регіону, у даному випадку військово - лікарської комісії Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

Суд зазначає, що на момент звернення позивача до суду з даною заявою остаточне рішення військово лікарської комісії Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про придатність позивача до військової служби не приймалось, у зв`язку з чим відсутнє рішення про призив ОСОБА_1 на строкову військову службу.

Крім того, судом встановлено, що повістка військового комісара Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виклик ОСОБА_1 на строкову військову службу із наказом з`явитися 22.06.2021 року до 03.00 години на збірний пункт за адресою: АДРЕСА_1 , дію якої просить зупинити позивач, не пов`язана з безпосереднім викликом для проходження строкової військової служби, як повідомив представник відповідача у судовому засідання вказана повістка була виписана позивача про необхідність з`явитися до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для прийняття остаточного рішення щодо придатності позивача до військової служби.

Щодо вимоги позивача заборони працівникам Дружківського міського територіального центру комплектування та соціального захисту виписувати та вручати повістки про виклик ОСОБА_1 на строкову військову службу до закінчення розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, суд зазначає, що рішення щодо призову на строкову військову службу ОСОБА_1 суду не надано, таким чином, не має підстав для вручення повістки з цього приводу.

З огляду на викладене, суд вказує на те, що позивачем не доведено що не вжиття заходів забезпечення позову, що невжиття заходів призведе до неможливості захисту законних інтересів, поновлення порушеного права в майбутньому у випадку задоволення позовних вимог суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 цієї статті).

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також, суд зазначає, що під час прийняття рішення за результатами розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову не може керуватися лише припущеннями позивача стосовно того, що у разі не прибуття позивача 22.06.2021 року о 03.00 години на збірний пункт призведе до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить висновку, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі № 200/7531/21.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 200/7531/21 за позовом ОСОБА_1 до Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування рішення військово лікарської комісії Дружківського міського територіального центру комплектування та соціального захисту щодо придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для призиву на строкову військову службу, визнання протиправними дії Дружківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки у особі військового комісаріату про виклик повісткою ОСОБА_1 на строкову військову службу із наказом з`явитися 22.06.2021 року до 03.00 години на збірний пункт за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частина ухвали проголошена 23 червня 2021 року в присутності позивача, представників позивача та відповідача.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 червня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська