Справа № 640/1868/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2021 року м. Київ №640/1868/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доФінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, у якому просив суд:

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України на підставі отриманих документів з ЛГА Міністерства оборони України, надати довідку ОСОБА_1 про додаткові види грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 для нарахування середньої суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 моральну шкоду, яку позивач оцінив у 20000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправність дій відповідача щодо не включення усіх складових видів грошового забезпечення в довідку для перерахунку пенсії, в той же час, за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням він у складі грошового забезпечення фактично отримав щомісячні додаткові грошові винагороди, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тому останні підлягають включенню до грошового забезпечення при призначенні пенсії за вислугу років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що довідка, яка направлена до органів Пенсійного фонду України відповідає усім вимогам чинного на момент виходу позивача на пенсію, законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій заперечив проти висновків, викладених у відзиві на позовну заяву та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 наказом заступника Міністра оборони України Командувача 43 Ракетної армії (по особовому складу) від 01 березня 2000 року №03 звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 квітня 2000 року №37 позивач виключений з списків особового складу частини і направлений для зарахування на військовий облік до Московського РВК м. Києва.

З 14 квітня 2000 року позивачу призначена пенсію відповідно до умов Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

Позивач 25 вересня 2020 року звернувся до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України з заявою про надання довідки з включенням до останньої усіх додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, для перерахунку пенсії.

Станом на момент звернення до суду відповіді не отримав, проте в матеріалах справи наявний документ Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 02 жовтня 2020 року №0290/О-1336/988 щодо прийняття заяви позивача до розгляду, однак відповіді не надано.

Вважаючи так дії відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 рок (далі Закон №2262).

Згідно частини третьої статті 43 Закону України №2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року затверджено постанову №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей». (далі Постанова №393).

Пунктом 7 Постанови №393 визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає включенню до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії за умови сплати єдиного внеску.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, а саме з архівних довідок, ОСОБА_1 отримував такі види грошового забезпечення: оклад за військовим званням, оклад за посадою, надбавка за вислугу років, надбавка за доступ до державної таємниці.

Крім цього, згідно з архівною довідкою, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, позивач щомісяця з 1998 року по 2000 рік (до моменту звільнення) отримував грошову винагороду, яка неідентифікована, проте, з вказаної суми сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому така надбавка мала систематичний характер, відтак підлягає включенню до довідки про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії за останні 24 місяці перед звільненням.

В той же час, згідно з довідкою про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії за останні 24 місяці перед звільненням, до складу даної довідки включена надбавка за доступ до державної таємниці та надбавка за ОУС (у відповідні періоди).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що до довідки про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії за останні 24 місяці перед звільненням не включено надбавку, яка мала систематичний характер виплати в період з 1998 по 2000 рік, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн., суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пунктах 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що позивач повинен зазначити у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належних пояснень того, в чому полягає моральна шкода, якими доказами вона підтверджується (наявність душевних переживань, погіршення стану здоров`я тощо), наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та заподіянням йому шкоди, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди тощо.

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, у той час як моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України на підставі отриманих документів з ЛГА Міністерства оборони України, надати довідку ОСОБА_1 про додаткові види грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 для нарахування середньої суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко