Справа № 380/9689/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/9689/20 пров. № А/857/7778/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року, прийняте суддею Кедик М.В. о 18 годині 00 хвилин у місті Львові, повний текст складений 11.03.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 22.09.2020 року № 2884 «Про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП»; визнання протиправним та скасування наказу від 19.10.2020 року № 316 о/с «По особовому складу»; поновлення на службі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції слугували висновки службового розслідування про порушення позивачем службової дисципліни, зокрема ч. 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 3 Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, працівників апарату, відділів та відділень ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНП у Львівській області від 21.12.2019 року № 3911, ч. 1, п. 8 ч. 3 статті 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року № 2337-VIII, п.п. 1, 2 ч. 1 розділу II ч. 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179 та п. 4 ст. 40 КЗпП України та абзацу першого п. 24 постанови № 9, роз`яснення Мін`юсту від 01.02.2011 року.

Позивач проігнорував обов`язок повідомити своє керівництво про факт перебування на відповідному лікуванні з наданням відповідних доказів, а останнє було б зобов`язане надати відповідним доказам свою оцінку у межах проведеного службового розслідування.

В ході розгляду справи не спростовано факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці у робочі дні з 01.04.2020 року по 18.04.2020 року, з 21.04.2020 року по 30.04.2020 року, з 01.05.2020 року по 08.05.2020 року, з 12.05.2020 року по 18.05.2020 року, з 02.06.2020 року по 06.06.2020 року, з 18.06.2020 року по 28.06.2020 року, 30.06.2020 року та з 01.07.2020 року по 15.07.2020 року.

Суд звернув увагу, що Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 року № 893, не передбачено обов`язку ознайомлювати поліцейського, відносно якого призначається службове розслідування, із наказом про призначення службового розслідування. При цьому 04.09.2020 року ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення в рамках службового розслідування призначеного з приводу порушення службової дисципліни, від надання яких останній відмовився, про що 04.09.2020 року складено акт про відмову у наданні пояснень.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують відсутність позивача на службі у квітні, травні та червні 2020 року, зокрема, рапорт начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП про відсутність на роботі, пояснення позивача щодо такої відсутності чи відмова від дачі пояснень, накази відповідача про припинення виплати грошового забезпечення за певний місяць.

Звертає увагу на те, що оскільки позивач часто і довго хворів впродовж 2020 року, то відповідач повинен був направити останнього на ВЛК для визначення придатності для подальшої служби. Крім того, зазначає, що висновок суду про невиконання обов`язку щодо здачі довідок про тимчасову непрацездатність не базується на праві і доказах.

Суд не мотивував, чому не врахував показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про те, що вони в деякі дні бачили ОСОБА_1 на роботі і не мотивував, чому надав перевагу поясненням ОСОБА_5 , а не позивача.

Звертає увагу, що якщо б він не перебував на службі, то відповідач видав би наказ про припинення виплат.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

У судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що начальник Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області підполковник поліції Ощеховський Р.Б. подав начальнику ГУНП у Львівській області рапорт від 14.07.2020 року про те, що заступник начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 тривалий час перебуває на лікарняному, однак при звірці лікарняних, частину із них не було здано, а саме: з 08.02.2020 року по 10.02.2020 року, 21.02.2020 року по 23.02.2020 року, 07.03.2020 року по 18.05.2020 року та з 02.06.2020 року по 14.07.2020 року. В телефонній розмові повідомляє, що продовжує хворіти та буде звільнятись із Національної поліції України через проходження військово - лікарської комісії. Станом на 14.07.2020 року ВЛК не проходить та на службу в Новороздільське ВП не з`являється.

Наказом від 20.07.2020 року № 2186 призначено службове розслідування за фактом відсутності тривалий час на службі, без поважних причин заступника начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Наказом від 14.08.2020 року № 2473 продовжено термін службового розслідування, призначеного наказом від 20.07.2020 року № 2186 до 19.09.2020 року.

17.09.2020 року затверджений висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни заступником начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Наказом від 22.09.2020 року № 2884 за грубе порушення службової дисципліни, зокрема ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 3 Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, працівників апарату, відділів та відділень ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНП у Львівській області від 21.12.2019 року № 3911, ч. 1, п. 8 ч. 3 ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, п.п 1,2 ч. 1 розділу II ч. З розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179 та п. 4 ст. 40 КЗпП України та абзацу першого п. 24 постанови № 9, роз`яснення Мін`юсту від 01.02.2011 року, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до заступника начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

На підставі доповідної записки від 07.10.2020 року, наказом ГУНП від 07.10.2020 року № 3113 внесено зміни до наказу від 22.09.2020 року № 2884, а саме внесено зміни до описової частини та п. 2 наказової частини дисциплінарного наказу ГУН від 22.09.2020 року № 2884 «Про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП». Дати 23.07.2020 року та з 25.07.2020 року по 31.07.2020 року, викласти у наступній редакції: 23.08.2020 року та з 25.08.2020 року по 31.08.2020 року.

Наказом від 19.10.2020 року № 316 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено з 19.10.2020 року зі служби в поліції за п 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (надалі Закон 580) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.3.2018 року № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут НП України) дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту НП України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно до ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту НП України дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту НП України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту НП України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту НП України службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту НП України службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту НП України підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту НП України порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку № 893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Судом із матеріалів справи встановлено, що підставою для проведення службового розслідування стосовно позивача був рапорт начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівські області підполковника поліції ОСОБА_5 про те, що заступник начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 тривалий час перебуває на лікарняному, однак при звірці лікарняних, частину із них не було здано, а саме: з 08.02.2020 року по 10.02.2020 року, 21.02.2020 року по 23.02.2020 року, 07.03.2020 року по 18.05.2020 року та з 02.06.2020 року по 14.07.2020 року. З телефонної розмови з`ясовано, що продовжує хворіти та буде звільнятись із Національної поліції України через проходження військово- лікарської комісії. Станом на 14.07.2020 року ВЛК не проходить та на службу в Новороздільське ВП не з`являється.

Висновком службового розслідування встановлено, що заступник начальника Новороздільського від ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 з 10.03.2020 року по 31.03.2020 року (22 дні) без поважних причин був відсутній на службі та на робочому місці, тобто допустив прогул, чим порушив службову дисципліну, однак дисциплінарне стягнення за вказане грубе порушення службової дисципліни не може бути застосовано, оскільки згідно ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту НП України, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення.

Разом з тим встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в періоди з 01.04.2020 року по 18.04.2020 року та з 21.04.2020 року по 30.04.2020 року (28 днів), з 01.05.2020 року по 08.05.2020 року та з 12.05.2020 року по 18.05.2020 року (15 днів), з 02.06.2020 року по 06.06.2020 року, з 08.06.2020 року по 27.06.2020 року та 30.06.2020 року (26 днів), з 01.07.2020 року по 12.07.2020 року (12 днів), з 01.08.2020 року по 23.08.2020 року та з 25.08.2020 року по 31.08.2020 року (30 днів), з 01.09.2020 року по 17.09.2020 року (17 днів), отже 128 днів без поважних причин був відсутній на службі та на робочому місці, тобто допустив систематичні прогули, чим грубо порушив службову дисципліну, зокрема ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої він, як працівник поліції зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, вимоги п. 1, 3 Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, працівників апарату, відділів та відділень ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНП у Львівській області від 21.12.2019 року № 3911, ч. 1, п. 8 ч. 3 ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VІІІ та п.п. 1,2 ч. 1 розділу II ч. 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179.

На момент прийняття Головним управлінням Національної поліції у Львівській області наказу від 20.07.2020 року № 2186 «Про призначення службового розслідування і створення дисциплінарної комісії» у відповідача була відсутня інформація щодо тимчасової непрацездатності позивача в періоди з 01.04.2020 року по 18.04.2020 року та з 21.04.2020 року по 30.04.2020 року, з 01.05.2020 року по 08.05.2020 року та з 12.05.2020 року по 18.05.2020 року, з 02.06.2020 року по 06.06.2020 року, з 08.06.2020 року по 27.06.2020року та 30.06.2020 року, з 01.07.2020 року по 12.07.2020 року.

Позивач до матеріалів службового розслідування не подав жодних доказів (документів, тощо) які б вказували на те, що у зазначений період позивача було визнано в установленому порядку тимчасово непрацездатним.

ОСОБА_1 долучив до позовної заяви довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України:

- від 01.06.2020 року № 60, видану КНП «Новороздільська міська лікарня» позивач перебував у стаціонарі з 19.05.2020 року по 01.06.2020 року (а.с.8);

- від 21.07.2020 року № 339, видану КНП «Львівський обласний клініко-діагностичний кардіологічний центр» позивач перебував у стаціонарі з 16.07.2020 року по 21.07.2020 року (а.с.9);

- від 22.07.2020 року № 119, видану КНП «Новороздільська міська лікарня» період тимчасової непрацездатності позивача з 22.07.2020 року по 24.07.2020 року; з 25.07.2020 року по 28.07.2020 року; з 29.07.2020 року по 31.07.2020 року (а.с.11);

- від 04.08.2020 року № 24, видану КНП «Миколаївська центральна районна лікарня» період тимчасової непрацездатності позивача з 04.08.2020 року по 07.08.2020 року; з 08.08.2020 року по 12.08.2020 року; з 13.08.2020 року по 13.08.2020 року; 14.08.2020 року по 19.08.2020 року (а.с.13);

- від 20.08.2020 року № 24, видану КНП «Миколаївська центральна районна лікарня» період тимчасової непрацездатності позивача з 20.08.2020 року по 28.08.2020 року; з 29.08.2020 року по 07.09.2020 року; з 08.09.2020 року по 16.09.2020 року; 17.09.2020 року по 21.09.2020 року (а.с.14);

- від 22.09.2020 року № 6, видану КНП «Миколаївська центральна районна лікарня» період тимчасової непрацездатності позивача з 22.09.2020 року по 26.09.2020 року; 27.09.2020 року по 28.09.2020 року (а.с.15);

-від 07.02.2020 року №4, видану КНП «Новороздільська міська лікарня» період тимчасової непрацездатності позивача з 21.01.2020 року по 07.02.2020 року (стаціонар) (а.с.17);

- від 11.02.2020 року №94 КНП «Новороздільська міська лікарня» період тимчасової непрацездатності позивача з 11.02.2020 року по 14.02.2020 року, з 15.02.2020 року по 17.02.2020 року з 18.02.2020 року по 20.02.2020 року (а.с.18);

- від 06.03.2020 року №5 КНП «Новороздільська міська лікарня» період тимчасової непрацездатності позивача з 24.02.2020 року по 06.03.2020 року (стаціонар).

Колегія суддів звертає увагу на те, що долученими довідками з приводу непрацездатності не підтверджено відсутність на службі за періоди з 08.02.2020 року по 10.02.2020 року, з 21.02.2020 року по 23.02.2020 року, з 07.03.2020 року по 18.05.2020 року та з 02.06.2020 року по 14.07.2020 року.

Також позивач долучив довідку від 03.08.2020 року про перебування на прийомі у лікаря-кардіолога КНП «Миколаївська центральна районна лікарня». З приводу долученої довідки, суд зазначає наступне (а.с.12).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин, тому суд вирішує питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, виходячи з конкретних обставин і враховуючи будь-які докази з числа передбачених статтею 76 ЦПК України. При цьому відсутність працівника на роботі за станом здоров`я може підтверджуватися не лише листком непрацездатності, а й довідкою медичної установи, випискою з медичної карти амбулаторного хворого, а також показаннями свідків чи іншими доказами.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 року № 455 затверджено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (далі - Інструкція № 455).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Також, відповідно до п.п. 2.5-2.7 розділу ІІ Інструкції № 455 листок непрацездатності у разі захворювання, травми, в тому числі й побутової, видається в день установлення непрацездатності, крім випадків лікування в стаціонарі. Особам, які звернулися за медичною допомогою та визнані непрацездатними по завершенні робочого дня, листок непрацездатності може видаватись, за їх згодою, з наступного календарного дня.

Особам, направленим фельдшером здоровпункту під час робочої зміни до лікувально профілактичного закладу, листок непрацездатності видається з моменту звернення у здоровпункт у разі визнання їх тимчасово непрацездатними. Особам, не визнаним тимчасово непрацездатними, лікарем лікувально - профілактичного закладу видається довідка довільної форми з позначкою про час звернення до лікувально профілактичного закладу, а у випадку, коли працівник звертався в здоровпункт в нічну зміну, видається листок непрацездатності з часу звернення у здоровпункт до закінчення робочої зміни.

З аналізу положень Інструкції №455 випливає, що випадок тимчасової непрацездатності може засвідчуватися видачею довідки про тимчасову непрацездатність із зазначенням порядкового номера та дати її видачі. При цьому в довідку слід вносити всі ті ж реквізити, що і в бланк листка непрацездатності, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Оскільки надана позивачем довідка не відповідає формі, визначеній для листка непрацездатності, її не можна вважати документом, який би підтверджував тимчасову втрату його працездатності, а саме: в довідці не вказано військове звання позивача, місце проходження служби, причину тимчасової непрацездатності, час на який позивач звільняється від служби, з якого часу слід приступити до виконання обов`язків.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 10.12.2019 у справі №814/893/17, від 31.07.2019 у справі №815/810/18.

Зазначена довідка констатує лише факт звернення позивача до медичного закладу і не підтверджує його непрацездатність.

Крім того, зазначення апелянтом того, що відповідач повинен був направити його на ВЛК для визначення придатності для подальшої служби, то зазначене не охоплюється питанням поновлення на роботі, відтак не береться судом до уваги.

З приводу покликання апелянта на те, що якщо б він не перебував на службі, то відповідач видав би наказ про припинення виплат, суд зазначає, що виплата грошового забезпечення не є доказом відсутності прогулу. Крім того, в наказі Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.09.2020 року № 2884 «Про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП» наказано начальникові УФЗБО ГУНП у Львівській області вирахувати з грошового забезпечення заступника начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 грошові кошти за допущені прогули 128 робочих днів (а.с.5).

Апелянт звернув увагу на те, що суд першої інстанції не врахував показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про те, що вони в деякі дні бачили ОСОБА_1 на роботі і не мотивував, чому надав перевагу поясненням ОСОБА_5 , а не позивача.

З приводу зазначеного, колегія суддів зазначає наступне.

Допитані судом першої інстанції в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначили, що заступають на службу позмінно. Перебуваючи на службі декілька разів бачили ОСОБА_1 . При цьому підвердити, що бачили ОСОБА_1 щодня на службі з квітня по липень 2020 року не можуть.

Відтак, покази свідків не підтверджують перебування ОСОБА_1 на службі з квітня по липень 2020 року.

Крім того, у матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_2 (а.с.94) де він зазначає, що тимчасово виконував обов`язки заступник начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області, оскільки ОСОБА_1 орієнтовно з січня 2020 року перебував на лікарняному ( час перебування на даній посаді з 10.03.2020 року по 10.07.2020 року).

ОСОБА_3 у своїх поясненнях від 20.07.2020 року (а.с.97) зазначив, що з січня 2020 року по теперішній час заступник начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був відсутній на роботі, причини його відсутності невідомі.

У матеріалах справи є і пояснення інших осіб (а.с.94 109), зібрані в ході службового розслідування, однак, такі також не підтверджують присутність ОСОБА_1 ,. на службі.

Крім того, допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_5 зазначив, що з 24.02.2020 року виконував обов`язки начальника Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП. Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в період з 24.02.2020 року до часу його звільнення на службу не виходив та був відсутній на робочому місці в Новороздільському відділенні поліції. Його посадові обов`язки виконував ОСОБА_2 , а в подальшому ОСОБА_7 . Під час телефонних розмов із ОСОБА_1 останній повідомляв, що перебуває на лікарняному, йому було надано вказівку про здачу листів непрацездатності. Повідомив, що отримавши листки непрацездатності ОСОБА_1 , виявив, що такі не підтверджують його відсутність на службі за весь період, тому склав 14.07.2020 року рапорт про проведення службового розслідування.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що в ході розгляду справи не спростовано факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці у робочі дні з 01.04.2020 року по 18.04.2020 року, з 21.04.2020 року по 30.04.2020 року, з 01.05.2020 року по 08.05.2020 року, з 12.05.2020 року по 18.05.2020 року, з 02.06.2020 року по 06.06.2020 року, з 18.06.2020 року по 28.06.2020 року, 30.06.2020 року та з 01.07.2020 року по 15.07.2020 року. Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 380/9689/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 25.06.2021 року.