Справа № 380/2992/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року справа №380/2992/20

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Красневич Ю.Б.,

за участю:

представника відповідача Гриневич О.В.,

представника третьої особи Кулика А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ» до державного реєстратора Львівської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Львівської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ» (місцезнаходження: 04073, м.Київ, пр.Степана Бандери, буд.13В, ) (далі позивач, ТзОВ «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), державного реєстратора Львівської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Малайдах Анастасії Святославівни, (місцезнаходження: 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1) (відповідач-1), Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Городецького, 13, ) (відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправними дії державного реєстратора Львівської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрацій» Малайдах Анастасії Святославівни, що полягають у видаленні реєстраційного запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, нежитлові приміщення (1-10), об`єкт загальною площею 132,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 за ТзОВ «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ» від 05.06.2018 №26655633;

- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити запис про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, нежитлові приміщення (1-10), об`єкт загальною площею 132,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за ТзОВ «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ» 05.06.2018 державним реєстратором Львівської філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Малайдах А.С. здійснено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення (1-10), об`єкт загальною площею 132,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, у листопаді 2018 року позивачем виявлено, що даний запис про державну реєстрацію права власності зник з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Вважає, що в даному випадку відбулося скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ», оскільки згідно з витягом з Державного реєстру речових прав, право власності на вищезгадані нежитлові приміщення станом на час подання позовної заяви зареєстровано за попереднім правонабувачем - ОСОБА_2 . Позивач звертає увагу, що оскільки державний реєстратор самостійно та з власної ініціативи не має права вчиняти будь-яких реєстраційних дій, а підстав, визначених законом для вчинення такої дії не було, таке скасування державної реєстрації прав є безпідставним, незаконним та таким, що порушує майнові права позивача.

Вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою та вважає, що належним способом захисту порушеного його права, зокрема, буде зобов`язати Міністерство юстиції України поновити запис про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, нежитлові приміщення (1-10), об`єкт загальною площею 132,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . Просив позов задовольнити.

Ухвалою від 21.04.2020 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 12.05.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновив ТзОВ «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ» пропущений строк звернення до суду.

Ухвалою від 01.06.2020 суд виключив з числа відповідачів ОСОБА_2 та залучив її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідач - Міністерство юстиції України, 28.07.2021 подав до суду відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що Міністерство юстиції України не може вважатись належним відповідачем. Представник відповідача вказує, що внесення записів про речові права на нерухоме майно в Державному реєстрі належить безпосередньо до повноважень державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав або нотаріусів, органи ж юстиції з 01.05.2016 не входять в систему суб`єктів державної реєстрації прав.

Також вважає, що наведені аргументи позивача про те, що Міністерство юстиції України уповноважене виконувати функції у відповідності до статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» не доводять той факт, що Мін`юст є правонаступником КП «Центр державної реєстрації» та не «зобов`язує», як зазначено позивачем у прохальній частині позовної заяви, поновлювати запис про державну реєстрацію права власності. Просив не вважати Міністерство юстиції України належним відповідачем або співвідповідачем та не залучати його для подальшого розгляду справи.

07.08.2020 представником позивача подано відповідь на відзив. Представник позивача вважає наведені у відзиві твердження відповідача необґрунтованими та неправомірними. Вважає, що Міністерство юстиції України є держателем Державного реєстру прав, забезпечує доступ державних реєстраторів до цього реєстру та здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав. Позивач просить суд зобов`язати поновити технічний запис про державну реєстрацію, внесений 05.06.2018 та незаконно видалений, а не здійснювати реєстраційні дії, що належать до компетенції державних реєстраторів, як стверджує представник Міністерства юстиції України у відзиві.

08.09.2020 представником позивача подано письмові пояснення, в яких він звернув увагу на те, що на недобросовісність дій державного реєстратора ОСОБА_1 вказують також кримінальні провадження, які вже разом з обвинувальними актами перебувають в провадженні судів. Відтак, позивач не є єдиною жертвою недобросовісного державного реєстратора, що вказує на те, що це не поодинокий випадок і не звичайна помилка при здійсненні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а мало місце протиправне позбавлення позивача права власності.

Ухвалою від 30.09.2020 суд залучив до участі у справі Львівську регіональну філію державного підприємства «Національні інформаційні системи» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

28.10.2020 представником позивача подано додаткові письмові пояснення (вх.№56153).

Ухвалою від 02.11.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

23.11.2020 від третьої особи Львівської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшли пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1059 /5від 25.06.2015 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» визначено державне підприємство «Національні інформаційні системи» адміністратором Єдиних та Державних реєстрів. Створення та забезпечення функціонування яких належить до Міністерства юстиції України. Вказує, що у ДП «НАІС» відсутні повноваження та фактична можливість надавати правову оцінку рішенням Міністерства юстиції України та державним реєстраторам тощо. Просила долучити дані пояснення до матеріалів справи та за результатами розгляду даної адміністративної справи прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Розгляд справи просила здійснювати без участі представника.

Ухвалою від 11.01.2021 суд залучив до участі у справі Львівську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

24.03.2021 від третьої особи Львівської міської ради надійшли письмові пояснення (вх.№3425ел). У вказаних поясненнях представник вказує, що будинок на АДРЕСА_2 належить на праві комунальної власності Львівській міській раді від 20.03.2015. Зазначає, що у період з 2016 року по 2020 рік, право власності на вказане нерухоме майно неодноразово перереєстровувалось від одної особи до іншої. Проте, лише 11.02.2020 постановою Львівського апеляційного суду у справі №465/2018/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 27.10.2020, витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (1-10) площею 132,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 та зобов`язано повернути вказане майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м.Львова. Отже, станом на сьогодні об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (1-Ю) площею 132,7 кв.м/за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований на праві комунальної власності.

Представник третьої особи, додатково вказує, що судом касаційної інстанції під час розгляду справи встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів учасників від 24.05.2018 №3/24/05/18 та акта приймання-передачі від 24.05.2018, ОСОБА_2 відчужила спірне приміщення ТзОВ «Галич Груп Компані». Також, звертає увагу суду, що ТзОВ «Галич Груп Компані» брало участь у справі і судами трьох інстанцій у справі №465/2018/17 досліджувалось питання набуття права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (1-Ю) площею 132,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 і за наслідками чого, суд дійшов до висновку про необхідність витребування майна на користь Львівської міської ради. На підставі наведеного, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Додатково пояснив, що позивач не заперечує того факту, що станом на момент розгляду даної справи, право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 належить територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради. Проте, оскільки таке майно в певний період належало позивачу, а тому в нього наявне право для поновлення запису.

Зазначає, що позивач вже звертався з таким позовом до Галицького районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства.Однак, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03.10.2019 у справі №461/2340/19, яка залишена без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 28.01.2020, провадження у цій справі закрито. Тому представник позивача вважає, що цю справу необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача Міністерства юстиції України в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд у задоволені позову відмовити повністю.

Представник третьої особи Львівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у письмових поясненнях. Просив суд у задоволені позову відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 участі повноважних представників в судовому засіданні не забезпечили. Свого відношення до позову не висловили.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Спірне нежитлове приміщення (1-10), об`єкт загальною площею 132,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 належало на праві комунальної власності Львівській міській раді на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 07.04.2015.

На підставі реєстраційного посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації та розпорядження Галицької районної адміністрації від 01.03.2000 №52, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н.І. 28.09.2016 прийнято рішення індексний номер 31609768 (номер запису про право власності: 16625067) про державну реєстрацію права приватної власності на вказане приміщення за ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС».

В подальшому, 02.10.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н.І. на підставі договору від 29.09.2016 зроблено запис №16688690 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на спірне приміщення за ОСОБА_3 .

Надалі, 10.10.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. на підставі протоколу загальних зборів учасників від 10.10.2016 №01/10-16 та акта приймання-передачі майнового вкладу до статутного капіталу «Електросітьізоляція», право власності на спірне приміщення зареєстровано за ТзОВ «Електросітьізоляція».

На підставі договору купівлі-продажу від 10.03.2017 №1412 приватним нотаріусом Новосад О.П. 10.03.2017 зареєстровано право власності на 1/4 частки спірного майна за ОСОБА_2 , а на 3/4 частки цього майна право власності зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.03.2017 №1416.

На підставі протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Галич Груп Компані» від 24.05.2018 №3/24/05/18 та акта приймання-передачі нерухомого майна від 24.05.2018, ОСОБА_2 відчужила спірне приміщення ТзОВ «Галич Груп Компані».

16.06.2018 державним реєстратором Львівської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Малайдах А.С. на підставі заяви №28543933 від 05.06.2016 ОСОБА_2 (уповноваженої особи) здійснено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, нежитлові приміщення (1-10), об`єкт загальною площею 132,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 за ТзОВ «ГАЛИЧ КОМПАНІ ГРУП» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Вказане підтверджуються копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №127854953 (т.1, а.с.71).

03.08.2018 державним реєстратором Львівської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Малайдах А.С. видалено вказаний запис про право власності за ТзОВ «ГАЛИЧ КОМПАНІ ГРУП». Ця обставина підтверджується інформацією по реєстраційній справі №101 (т.1, а.с.148). Підставою виконання такої операції вказано те, що державним реєстратором допущено помилку при державній реєстрації переходу права власності.

Представник позивача зазначає, що після цього право власності на вказане нежитлове приміщення знову було зареєстроване за попереднім власником - ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 11.02.2020 у справі №465/2018/17 витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (1-10) площею 132,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 та зобов`язано повернути вказане майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м.Львова.

Крім цього, вказаною постановою скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (1-10) площею 132,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. (номер запису про право власності: 19382582 від 10.03.2017, форма власності приватна, вид спільна часткова, розмір частки ј, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34208119 від 10.03.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення (1-10) площею 132, 7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. (номер запису про право власності: 19383227 від 10.03.2017, форма власності: приватна, вид спільна часткова, розмір частки ѕ, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34208740 від 10.03.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Постановою Верховного Суду від 27.10.2020 вказане судове рішення у справі №465/2018/17 залишено без змін.

Як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №216216685 (т.1, а.с.73) станом на 14.07.2020 в реєстрі наявна інформація щодо права власності на приміщення площею 132,5 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 за Львівською міською радою.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що «видалення» запису про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення (1-10), об`єкт загальною площею 132,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «ГАЛИЧ КОМПАНІ ГРУП» відбулось на думку позивача з порушенням закону, що регламентує відповідну процедуру щодо здійснення такої реєстраційної дії. Позивач зазначає, що такі дії державного реєстратора призвели до порушення прав позивача. Тому, з метою захисту порушених прав, позивач вимушений звернутися до суду.

При вирішення спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстраційна справа сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (пункти 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали)).

Частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Згідно з п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації.

Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункт другий частини третьої статті 10 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали)).

У п.5 ч.3 ст.10 та у ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказано, що державний реєстратор відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. При цьому втручання будь-яких осіб, у тому числі державних органів, у діяльність державного реєстратора забороняється.

Відповідно до ч.2, 3 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: 1) нерухоме майно; 2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень. У разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини 1 статті 26 цього Закону за результатами розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Як вже зазначалось судом, постановою Львівського апеляційного суду від 11.02.2020 у справі №465/2018/17 витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (1-10) площею 132,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 та зобов`язано повернути вказане майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Львова.

Крім цього, вказаною постановою скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення (1-10) площею 132,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Верховного Суду від 27.10.2020 вказане судове рішення залишено без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Судами у вказаних постановах встановлено, що власник спірного приміщення Львівська міська рада згоди на відчуження спірних приміщень не надавала, розпорядження Галицькою районною адміністрацією від 01.03.2000 №52 не видавалось та не реєструвалось реєстраційне посвідчення.

З долученої до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №216216685 (т.1, а.с.73) від 14.07.2020, судом встановлено, що в реєстрі наявна інформація щодо реєстрації приміщення площею 132,5 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 за Львівською міською радою.

Додатково суд зазначає, що із змісту постанови Верховного Суду від 27.10.2020 у справі № 465/2018/17 слідує, що ТзОВ «Галич груп компані» виступало у вказаній справі третьою особою, яка не заявляла самостійних вимог на предмет спору з тих підстав, що йому ОСОБА_2 спірне приміщення було відчужено на підставі протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Галич Груп Компані» від 24.05.2018 №3/24/05/18 та акта приймання-передачі нерухомого майна від 24.05.2018.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки ТзОВ «Галич Груп Компані» було учасником у спірних правовідносинах то йому відомий факт витребування на користь Львівської міської ради майна, на яке він просить поновити запис про його право власності.

При цьому, суд зазначає, що законодавством не передбачено можливості реєстрації права власності на один і той самий об`єкт нерухомості, окрім як права спільної сумісної чи спільної часткової власності, одночасно за двома різними особами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання Міністерства юстиції України поновити запис про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення (1-10), об`єкт загальною площею 132,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки з 07.04.2015 вказане приміщення належить до комунальної власності Львівської міської ради.

Ба більше, суд погоджується з доводами Міністерства юстиції України, наведеними у відзиві на позовну заяву щодо відсутності у нього права поновлювати запис про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України:

1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;

2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав:

3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем;

4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;

5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;

7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів;

9'1) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну реєстраційну службу, з покладенням на Міністерство юстиції України виконання завдань і функцій з реалізації державної політики з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань.

Встановлювалося, що Міністерство юстиції України виступало правонаступником Державної реєстраційної служби в частині реалізації державної політики у вищезазначених сферах.

11.07.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 2016471 про державну реєстрацію припинення Державної реєстраційної служби України.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності в повному об`ємі 01.01.2016, встановлено (пункт 3 частини другої Прикінцевих та перехідних положень), що органи державної реєстрації речових прав, утворені Міністерством юстиції в установленому законом порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконання органами міських рад обласного значення та/або республіканського АРК значення. Київського. Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30.04.2016.

З вказаної дати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передано до державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

З аналізу наведених норм законодавства суд приходить до висновку, що внесення записів про речові права на нерухоме майно в Державному реєстрі належить безпосередньо до повноважень державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав або нотаріусів. Органи ж юстиції з 01.05.2016 не входять в систему суб`єктів державної реєстрації прав.

Судом не беруться до уваги інші доводи позивача з урахуванням вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для поновлення за позивачем запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 132,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті конкретних обставин цієї справи суд вважає, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ» слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЧ ГРУП КОМПАНІ» до державного реєстратора Львівської філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Малайдах Анастасії Святославівни, Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Львівської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 24.06.2021

Суддя Р.І. Кузан