Справа № 725/43/21
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/43/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Стоцька Л.А.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

24 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача Недвиги Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з позовом до Буковинської митниці Держмитслужби, у якому просив суд скасувати постанову про порушення митних правил №0229/40800/20 від 24 липня 2020 року, відповідно до якої його притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.481 МК України.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. Зокрема, зазначає, що з 01.02.2020 по 14.02.2020 автомобіль "VOLVO" р/н НОМЕР_1 знаходився на ремонті на підприємстві "В.І.О. Трак Сервіс" в Київській області. До закінчення строку тимчасового ввезення, було інформовано Київську митницю Держмитслужби про те, що автомобіль перебуває на ремонті. Факт технічної несправності автомобіля підтверджено відповідним документом. Апелянт вказує на те, що не мав змоги вчасно вивезти за межі території України автомобіль, оскільки це неможливо внаслідок непереборної сили, а тому відповідно до ч.1 ст. 460 МК України, його не може бути притягнено до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

З обставин справи встановлено, що 18.01.2020 позивач ввіз на митну території України з метою «Комерційне призначення» в митному режимі «Тимчасове ввезення до 20 днів» вантажний автомобіль марки «VOLVO», країна реєстрації Чехія, р/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 через митний пост «Синьківка» Чернігівської митниці ДМС .

Фактично позивач вивіз вищевказаний вантажний автомобіль за межі митної території України 18.02.2020, чим перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України вищевказаного транспортного засобу, та своїми діями вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.481 МК України.

Пропущення строків вивезення позивач обґрунтовує технічною несправністю та ремонтом автомобіля. Про факт поломки та перебування автомобіля на ремонті 06.02.2020 року директор фірми «FRUIT TRANS» повідомив Київську Держмитслужбу. Вважає, що у зв`язку із фактом аварії або дії непереборної сили його слід звільнити від відповідальності, передбаченої санкцією ст.481 Митного Кодексу України.

Протокол про порушення митних правил від 18.02.2020 року №0229/40800/20 отримано позивачем 18.02.2020 року, що підтверджується підписом в протоколі.

Постанова в справі про порушення митних правил від 24.07.2020 року №0229/40800/20 щодо ОСОБА_1 отримана останнім 07.08.2020 року, що підтверджується підписом в повідомленні про вручення рекомендованого відправлення.

Вважаючи, що підстави для притягнення його відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 481 МК України відсутні, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржена постанова винесена в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частиною 2 ст. 108 МК України передбачено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Враховуючи зазначені положення законодавства, 18.01.2020 під час пропуску на митну території України автомобіля «VOLVO», країна реєстрації Чехія, р/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 , водію транспортної фірми «FRUIT TRANS NK s.r.o.» гр. ОСОБА_1 встановлено строк тимчасового ввезення даного транспортного засобу до 07.02.2020. Фактично автомобіль було вивезено за межі митної території України 18.02.2020.

Частина 7 статті 380 МК України передбачає, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Згідно положення ч.3 ст.481 Митного Кодексу України перевищенням строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України є ввезення транспортних засобів на митну територію України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.

Окрім того, згідно з ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених ч.3 ст.469, ст.470, ч.3 ст.478, ст.481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої ним Кодексом.

Дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, до обставин непереборної сили відносяться: смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Згідно пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі - Порядок № 657): аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства, повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.

Таким чином, підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 481 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Тобто, особа, яка позбавлена можливості виконати свої обов`язки передбачені митним законодавством, щодо транспортного засобу який перебуває під митним контролем, має здійснити певний алгоритм дій які підтверджують настання аварії чи обставин непереборної сили. Це належне підтвердження настання таких обставин та вчасне письмове повідомлення про них митному органу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11 грудня 2018 року у справі №461/3006/17, від 10 грудня 2019 року у справі №559/1094/17.

Враховуючи зазначені вище норми, апеляційний суд дійшов висновку, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків тимчасового ввезення часу дії обставин непереборної сили, чи аварії, або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до матеріалів справи, позивач надав документи, які, на його думку, підтверджують наявність обставин непереборної сили, а саме: заява керівника транспортного підприємства «FRUIT TRANS HK s.r.o.» від 06.02.2020 року щодо продовження перебування на митній території України автомобіля марки «Вольво», р/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 у зв`язку із його технічною несправністю, довідка ТОВ «В.І.О. ТРАК СЕРВІС» від 14.02.2020 року щодо перебування автомобіля на ремонті в автомобільному сервісі, лист офіційного представника в Україні товариства з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» від 09.04.2020, у якому зазначено про те, що 10.03.2020 на територію СТО було доставлено автомобіль марки «Вольво», р/н НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 зі скаргою на перебої в роботі коробки перемикання швидкостей, що унеможливлюють рух даного автомобіля.

Дослідивши надані позивачем копії документів, апеляційний суд встановив, що знаходження автомобіля на станції техобслуговування було зумовлено несправностями в роботі КПП.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що зміст вказаних доказів щодо ремонту транспортного засобу не містить інформації про те, що ремонт транспортного засобу був вимушеним чи зумовлений наслідком аварії або дії обставин непереборної сили, тобто надані позивачем докази не є належними та достатніми для засвідчення несправності автомобіля, що могла перешкодити його вивезенню за межі митної території України в строки, визначені законодавством.

Крім того, лист офіційного представника в Україні товариства з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» від 09.04.2020 колегія суддів вважає таким, що не підтверджує доводи апелянта, оскільки відповідно до матеріалів справи та пояснень самого позивача вантажний автомобіль марки «Вольво», р/н НОМЕР_1 , було вивезено ним за межі України 18.02.2020. Натомість у листі йде мова про ремонт автомобіля в період березень-квітень 2020 року.

Суд також вважає, що така поломка автомобіля, як несправність КПП, не є в розумінні норм МК України аварією чи дією обставин непереборної сили, з чим законодавець пов`язує обставини звільнення від відповідальності за порушення митних правил.

Вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили, оскільки обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність, а аварії - небезпечна подія техногенного характеру.

Враховуючи наведені норми митного законодавства та встановлені фактичні обставин справи, суд апеляційної інстанції констатує, що сам по собі факт перебування автомобіля на ремонті не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та не перериває встановлений ст.108 МК України строк тимчасового ввезення автомобільного транспорту.

Перебування транспортного засобу позивача в ремонті, на переконання апеляційного суду, не було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, тому положення частини першої статті 460 МК України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом, зокрема в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №569/4632/16-а, від 04 грудня 2018 року у справі №308/6634/16-а, від 05 березня 2019 року у справі №448/391/16-а, від 02 квітня 2019 року у справі №455/417/16-а, від 31 січня 2020 року у справі №489/793/17, від 18 червня 2020 року у справі №461/1873/17.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача у справі про порушення митних правил №0229/40800/20 від 24.07.2020 є законною та не підлягає скасуванню, оскільки прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та митним законодавством України із з`ясування всіх обставин справи, підстав для її скасування позивачем не доведено.

Стосовно доводів апелянта про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності та його захисника, під час дії карантину, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем було повідомлено позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак розгляд справи неодноразово відкладався за заявами ОСОБА_1 у зв`язку із карантином, запровадженим КМУ на території України.

Однак, колегія суддів зауважує, що позивач, як особа, найбільш зацікавлена в об`єктивному та всебічному розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, не зазначив, які саме обставини неодноразово перешкоджали йому з`явитись на розгляд справи, враховуючи можливість участі у розгляді справи з дотриманням карантинних обмежень, а також за допомогою відеокоференцзв`язку, тощо.

Крім того, дія карантину продовжена КМУ до 31 серпня 2021 року. А тому, заяви про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із карантином колегія суддів розцінює як зловживання позивачем своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Біла Л.М.