Справа № 420/6253/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6253/21
У Х В А Л А

22 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду у складі: судді Бутенко А.В., розглянувши матеріали справи щодо закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить суд:
- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразилися у відмові врахувати вимоги Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 січня по 1 листопада 2016 року.

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня по 1 листопада 2016 року (на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року по справі № 420/2587/20) індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразилися у відмові виплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 01.11.2016 року по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Ухвалою суду від 22.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог.

Так, в позовній заяві позивачем зазначається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.05.2020р. по справі №420/2587/20 було зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити Позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 листопада 2016 року. На виконання вказаного рішення суду Позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення.

Військовою частиною НОМЕР_2 підтверджується факт нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 листопада 2016 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року по справі 420/2587/20 в сумі 423,30 грн (чотириста двадцять три гривні 30 копійок) та виплати індексації 30.09.2020р. в сумі 416,95 грн з відрахуванням військового збору.

Вказані дії військової частини щодо виконання судового рішення не були оскаржені позивачем.

Суд вважає, що заявлені в справі №420/6253/21 позовні вимоги в частині нарахування та виплати індексації спрямовані фактично на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року у справі № 420/2587/20.

Суд зазначає, що при розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.

Як вбачається із позову, спірні правовідносини у даній справі, №420/6253/21, виникли у зв`язку із невірним, на думку позивача, визначенням розміру індексації при виконанні відповідачем судового рішення, а саме рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року у справі № 420/2587/20.

Відповідно до ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі № 686/23317/13-а.

Відповідно до вимог ст. 383 КАС України, особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Предмет позову у цій справі, фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року у справі № 420/2587/20), яким вже було зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 р.

Таким чином, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 1 листопада 2016 року (на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року по справі №420/2587/20) відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням місяця, в якому в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум - є помилковим.

Отже, у спірних відносинах наявні обставини, з якими ст. 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Зазначені висновки відповідають позиції викладеній в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а та від 30.03.2021 у справі № 580/3376/20.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, спір у даній справі № 420/6253/21 є тотожним тому, що був предметом розгляду у справі № 420/2587/20 в частині стягнення індексації грошового забезпечення, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.02.2019 по справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 по справі № 820/4261/18

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що слід закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_2 при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 січня по 1 листопада 2016 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за цей період на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року по справі № 420/2587/20.

Керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248, 256, 257, 258, 260 КАС, суд

УХВАЛИВ:
Закрити провадження у справі № 420/6253/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які виразилися у відмові врахувати вимоги Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 січня по 1 листопада 2016 року; зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня по 1 листопада 2016 року (на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року по справі № 420/2587/20) індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог продовжити розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Бутенко