Справа № 340/4493/20
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4493/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хилько Л.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі в поліції, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом і просить:

1) визнати протиправними та скасувати:

- наказ №1270 від 02.09.2020р. "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області";

- наказ №1297 від 08.09.2020р. "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області", в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- наказ №301 о/с від 15.09.2020р. "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

2) поновити на службі в національній поліції в званні сержанта поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області;

3) визнати незаконним та скасувати запис №2 в трудовій книжці про звільнення зі служби;

4) допустити рішення в частині поновлення на службі до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що спірні накази винесено неправомірно, оскільки ним не було допущено дисциплінарного проступку, тому його звільнення з органів поліції є безпідставним і незаконним.

Вказане стало підставою його звернення із даним адміністративним позовом до суду та просить суд задовольнити адміністративний позов.

У встановлений судом строк відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (т.1,а.с.45-62), у якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зокрема, відповідачем зазначено, що висновком службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у свідомому ігноруванні вимог чинного законодавста, Присяги поліцейського та Правил дорожнього руху України, керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинення дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, в зв`язку з чим накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів поліції.

Ухвалою від 05.11.2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального провадження (т.1,а.с.30).

Ухвалою від 08.12.2020 року продовжено строк проведення підготовчого засідання (т.2,а.с.24-25).

Ухвалою суду від 16.02.2021 року зупинено провадження в справі (т.2,а.с.67-68).

Ухвалою суду від 26.03.2021 року, поновлено провадження в справі, оголошено перерву в зв`язку з необхідністю допитати свідків (т.2,а.с.141).

Протокольною ухвалою від 22.04.2021 року закрито підготовче провадження в справі та вирішено подальший розгляд справи проведити в порядку письмового провадження (т.2,а.с.182-184).

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов наступних висновків.

Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 12.06.2018 року за №251о/с ОСОБА_1 прийнятий на службу до Національної поліції України.

Позивач проходив службу в органах поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

02.09.2020 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 1270 о/с «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області» до ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області застосовано дисципплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову невідповідність (т.1,а.с.17-18).

08.09.2020 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 1297 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області» до ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області застосовано дисципплінарне стягнення у виді звільнення зі служби (т.1,а.с.19-23).

З зазначеними наказами, позивач ознайомлений 14.09.2020 року.

15.09.2020 р. наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 301 о/с "По особовому складу", сержанат поліції ОСОБА_1 , з 15 вересня 2020 року звільнено зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Підстава для звільнення: подання до звільнення, наказ ГУНП в Кіровоградській області від 08.09.2020 року за №1297, довідка УКЗ ГУНП в Кіровоградській області від 15.09.2020 р. №935/15-2020; довідка УЛМТЗ ГУНП в Кіровоградській області від 15.09.2020 р. за №37 (т.1,а.с.24).

Правовою підставою для видання оскаржуваних наказів, слугували висновки службового розслідування, якими встановлено порушення службової дисципліни, що виразилось у:

-1) свідомому ігноруванні вимог службової дисциплін, некоректному спілкуванні з представником ГО «Кропивницький дорожній контроль» ; порушенні порядку носіння предметів однострою поліцейськит (висновок від 18.08.2020 року т.1,а.с.77-85);

-2) керуванні 15.08.2020 року транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, не пред`явлені свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; не увімкненні світлових покажчиків повороту відповідного напрямку та викориситанні на транспрортному засобі проблискових маячків синього і червоного кольорів без відповідного дозволу (висновоку від 04.09.2020 року т.1,а.с.222-233).

Не погоджуючись з такими наказами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стислий виклад обставин.

14.07.2020 року начальником УПД ГУНП в Кіровоградській області подано рапорт, в якому зазаначено, що під час моніторингу соціальних мереж, на офіційній сторінці ГО «Кропивницький дорожній контроль» в мережі «Фейсбук» було виявлено публікацію з відеозаписом, на якому зафіксовано спілкування працівників Бобринецького ВП з представником вказної громадської організації. Під час спілкування, працівники поводились некоректно, що свідчить про наявні ознаки порущення службової дисципліни.

Наказом ГУПП в області за вказаним фактом призначено проведення службового розслідування (т.1,а.с.76).

За результатом проведеного службового розслідування встановлено, що 12.07.2020р. до Бобринецького ВП надійшла заява від ОСОБА_2 про те, що 11.07.2020 р., близько 20:00 год. працівники поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порушили наказ МВС України від 19.08.2017 р. №718 «Правила носіння однострою поліцейських», а саме у вказаних поліцейських були відсутні нашивні платформи із зазначенням спеціального жетону та вони перебували у цивільному взутті. Вказану скаргу долучено до матеріалів службового розслідування.

Крім того, під час проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу Бобринецького ВП від 10.07.2020 року №120 -11.07.2020 року з 18:00год. до 02:00 год. 12.07.2020 року на території Бобринецького району проводилось профілактичне відпрацювання щодо виявлення водіїв під час керування в стані алкогольного сп`яніння, а також порушення ПДВ, в тому числі і позивачем.

13.08.2020 року в рамках проведеного службового розслідування у позивача відібрано пояснення щодо перебігу подій та обставин, за якими проведилось службове розслідування (т.1,а.с.99)

Так, під час розгляду скарги ОСОБА_2 /зареєстрованої за №2148 від 13.07.2020/, в рамках проведеного службового розслідування встановлено, що службовим автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з НОМЕР_1 керував ОСОБА_4

18.08.2020 року, за результатом проведеного службового розслідування, складено висновок, в якому комісія дійшла висновку, шо в діях ОСОБА_1 міститься склад дисциплінарних проступків, а тому, позивач підлягає дисциплінарному покаранню у вигляді попередження про неповну службову невідповідність (т.1,а.с.77-85).

Крім того, 16.08.2020 року працівниками УПП в Кірововоградській області задокументовано факт керування транспорнтим засобом ОСОБА_5 з ознаками алкогольного сп`яніння та складено відносно останньогог низку адміністративних матеріалів, передбачених ст. 122-5 ч. 1 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП (т.1,а.с.168-170).

Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 17.08.2020 р. №1179 за даним фактом призначено проведення службового розслідування (т.1,а.с.120)

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 15.08.2020 року, близько 22:54, за порушення вимог п.9.2 ПДР України, затв. Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, зупинено автомобіль Mersedes-Benz С220, реєстраційний ногмер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки останнього, документів на пров керування транспортним засобом виникли підозри щодо керування ОСОБА_5 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з чим, останньому запропоновано, у присутності 2 свідків, пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічого засобу Drager Alkotest 6820, на що останній відмовився. Крім того, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», на що останній теж не погодився, чим допустив порушеня п.2.5 ПДР України.

17.08.2020 року, під час проходження службового розслідування ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення з приводу виявлених фактів порушення ПДР та складення відносно нього адміністративних матеріалів за порушення вимог ст.122-5, ч.1 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 , керуючись ст.63 Конституції України, від надання пояснень відмовився (т.1,а.с.131).

Під час проведення службового розслідування, комісією опитано поліцейські УПП в Кіровоградській області, які здійснили зупинку та та оформлення адміністративних матеріалів щодо позивача.

Так, у своїх поясненнях вказали, що 15.08.2020 року, близько 22:56 год., рухаючись по вул. Чорновола в бік вул. Шевченка, вони побачили попереду автомобіль «Mercedes-Benz С220» р.н. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку. На перехресті вулиць Шевченка та Чорновола, водій автомобіля «Mercedes-Benz С220» р.н. НОМЕР_3 здійснив поворот ліворуч, однак при цьому не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Зупинивши та підійшовши до автомобіля позивача попрсили пред`явити документи на транспортний засіб та право керування транспортним засобом. Однак, на вказану вимогу пред' явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив, що він при собі даного документу не має, а тому не може його пред`явити. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також пояснили, що під час спілкування із ОСОБА_1 , вони виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме із ротової порожнини відчувався різкий запах алкоголю, в останнього була порушена мова (нечітко вимовляв слова) . В цей же час, ОСОБА_7 підійшов до водійських дверей автомобіля, щоб звернути увагу позивача. ОСОБА_1 відчинив вікно, після чого ОСОБА_7 повідомив останньому, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому в них виникла підозра щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На запитання чи погоджується він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив, що він згоден пройти такий огляд. У зв`язку із цим, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_1 , щоб він очікував, оскільки для цього необхідна присутність двох свідків. У подальшому, поліцейськими було запрошено двох свідків, які проходили повз по вул. Шевченка та в той момент в автомобілі «Mercedes-Benz С220» р.н. НОМЕР_4 увімкнулись проблискові маячки сивього та червоного кольорів). Підійшовши до вказаного транспортного засобу, поліцейські побачили, що ОСОБА_1 помінявся місцями з пасажиркою ( анкетних дані відсутні), яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні, а тому вони підійшли до передніх пасажирських дверей, де почали спілкуватись із ОСОБА_1 вже в присутності двох свідків. Поліцейськими повторно запропонувано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу«Drager Alcotest 6820» на місці зупинки транспортного засобу, однак останній вказав, що він не керував транспортним засобом, а тому проходити такий огляд не бажає.

Під час вказаної розмови, ОСОБА_1 почав викликати швидку та всіялко намагався уникнути проходження на стан сп`яніння.

В зв`язку з відмовою ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу«Drager Alcotest 6820» на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські запропонували пройти такий огляд у КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», на що позивач погодився та навіть добровільнго сів до службового авто.

Однак, прибувши до вказаного медичного закладу позивач поскаржився на погане самопочуття та попросив про медичну допомогу.

На вказане, поліцейські вказали, що вони знаходяться біля медичного закладу, де йому зможуть надати таку допомогу, однак ОСОБА_1 до приміщення КНП «КОНД КМР» заходити відмовився.

В подальшому, ОСОБА_7 виписав направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «КОНД КМР», однак останній почав знову всіляко ухилятись від проходження огляду, при цьому постійно на протязі всього часу комусь телефонував та затягував час. У подальшому, поліцейськими у присутності двох свідків, повторно було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у КНП «КОНД КМР», однак останній чіткої відповіді не надавав, тим самим ухилявся від проходження огляду. Враховуючи те, що з моменту зупинки час складав вже більше однієї години, поліцейські зрозуміли, що ОСОБА_1 затягує час, щоб уникнути відповідальності, а тому останньому було повідомлено, що у разі не проходження ним огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у КНП «КОНД КМР», вони будуть розцінювати його дії, як відмову від проходження огляду та стосовно нього - буде складено протокол про адмзністрагивне :правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що він промовчав та нічого не відповів. В подальшому поліцейські розглядали справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст. 122-5 КУпАП та ст. 130 КУпАП. Після складання адміністративних матеріалів, поліцейські ознайомили із адміністративними матеріалами ОСОБА_1 , та відповідно вручили йому копії вказаних матеріалів.

Комісією під час проведення службового розслідування, крім отримання вказаних пояснень, досліджено відеозаписи з цифрових нагрудних камер, що повністю підтвердили перебіг зазначених подій.

04.09.2020 року, за результатом проведеного службового розслідування, складено висновок, в якому комісія дійшла висновку, шо в діях ОСОБА_1 міститься склад дисциплінарних проступків, а тому, позивач підлягає дисциплінарному покаранню у вигляді звільнення зі служби (т.1,а.с.221-233).

До позивача за наслідками проведення службового розслідування видано наказ ГУНП в Кіровоградській області №1297 від 08.09.2020 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських Бобринецького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області в частині застосування до поліцейського сектору реагування патурльної поліції №2 Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з служби в поліції за порушення вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 2,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VI11, абзацу 1 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», пп. «а» п.2.4 ,п.2.5, 9.2 пп. «г`п. 31.3 ПДП України, від 10.10.2001 №1306, листів ГУНП в Кіровоградській області від 06.02.2020 р. №297/05/15-2020 «Про надсилання інформації», від 11.02.2020 року №341/01/15-2020 «Про заходи щодо зміцнення дисциплін та профілактики ДТП серед працівників поліції ГУНП в Кіровоградській області», від 24.03.2020р. №711/05/15-2020 «Про стан дотримання дисципліни і законності в органах і підроздділах НПУ за лютий 2020р.», від 06.04.2020р. №783/05/15-2020 «Про стан дотримання дисципліни і законності в органах і підроздділах НПУ за січень-березень 2020р.», від 19.05.2020р. №1233/05/15-2020 «Про стан дотримання дисципліни і законності в органах і підроздділах НПУ за квітень 2020р.», від 17.06.2020р. №1524/05/15-2020 «Про стан дотримання дисципліни і законності в органах і підроздділах НПУ за травень2020р.», від 16.07.2020р. №1858/05/15-2020 «Про стан дотримання дисципліни і законності в органах і підроздділах НПУ за червень 2020р.», що виразилось у свідомому ігноруванні вимог чинного законодавства, Присяги поліцейського та Правил дорожнього руху України, керуванні транспортним засобом із ознаками сп`яніння, не пред`явленні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не увімкенні світлових покажчиків повороту відповідного напряму та використанні на транспортному засобі проблискових маячків синього і червоного кольорів без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом МВС, а також вчинення дій, які підривають авторитет Національної поліції України затосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби (т.1,а.с.20-22).

На виконання вищезазначеного наказу ГУНП в Кіровоградській області, видано наказ ГУНП в Кіровоградській області від 15.09.2020 року №301 о/с "По особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" сержанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського сектору реагуванн патрульної поліції (т.1,а.с.24).

Вважаючи вищезазначені накази відповідача незаконними та протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно частини 1 статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону №580).

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. (п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580 )

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018р. №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників .

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обовязків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

З огляду на наведене слід дійти висновку, що за порушення службової дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку поліцейський несе дисциплінарну відповідальність у вигляді дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відтак, відповідно до частини 2 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та обєктивного зясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 12.03.2013 N 230 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 р. за N 541/23073), затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (надалі - Інструкція), яка визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України.

Підпунктом 2.1 Інструкції визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктами 8.1 та 8.5 Інструкції унормовано, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником.

За змістом п. 5.4 Інструкції, якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. Особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Із аналізу наведених вище норм Дисциплінарного статуту та Інструкції слідує, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування. У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.

Відповідно до Правил етичної поведінки поліцейських, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 N 1179 (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. за N 1576/29706) поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України "Про Національну поліцію", інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, у тому числі, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України.

Так, в ході судового розгляду позивачем надано пояснення, в яких останні підтвердив факт не пред`явлення службового посдвічення під спілкування з представником громадського організації. Також в судовому засіданні позивач не заперечував, що під час проведення першого службового розслідування надава письмові пояснення з приводу конфліктної ситуації з представником громадської організації, при цьому вказав, що не знав про наявність в нього права на отримання правничої допомоги.

Суд зауважує, що позивач є працівником поліції, який під час затримання осіб, які вчиняють правопорушення, зобов`язаний роз`яснити їм право на отримання правничої допомоги, тому його посилання на «незнання про право на правничу допомогу» не можуть вважатись належним доказом та свідчать про намагання позивача ввести суд в оману.

Крім того, зі змісту долученого відеозапису, встановлено, що позивач дійсно під час звернення до громадянина не представився та не пред`явив службове посвідчення на вимогу. Позивач в спілкуванні з громадянином почав відповідати грубістю на грубість та, піддаючись на провокації громадянина» починає вдаватись до погроз.

Також на відеозапису видно, що на однострої ОСОБА_1 відсутній планшет з індивідуальним номером.

За наведених обставин, в судовому засіданні підтверджено факт допущення позивачем вимог Правил етичної поведінки поліцейських, затв. Наказом МВС України №1179 від 11.09.2016 року.

А тому, суд приходить до висновку, щоо дисциплінарною комісією правомірно зроблено висновок про допущення з боку ОСОБА_5 порушень Правил етичної поведінки поліцейського, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу №1270 від 02.09.2020 року задоволенню не підлягають.

Щодо керування транспортного засобу, з ознаками сп`яніння.

Як вказано вище, 15.08.2020р. позивач керував транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху, що призвело до складення відносно нього протоколів про допущені адміністративні правопорушення.

Позивач, заперечуючи допущені порушення вказав, що дійсно 15.08.2020 р., близько 22:00 год., повертався до місця свого проживання на належному йому авто «Мерседес С220», разом зі своїми знайомими, які просили підвезти їх. Рухаючись по вул. Шевченка його авто зупинили працівники поліції. Позивач вказував, що мав втомлений вигляд, в зв`язку з темною порою доби та хворобою. На вимогу працівників поліції він пред`явив документи на авто в додатку «Дія». На запитання працівника поліції чи вживав він алкоголь, він заперечив та вказав, що запах алкоголю від одного з його пасажирів. На пропозицію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Драгера» спочатку погодився, але згодом йому стало зле. Крім того, в нього виникли об`єктивні сумнівни в справності приладу «Drager» та об`єктивності осіб, які були залучені в якості свідків. При цьому, погодився на проходження тесту в медичному закладі. Однак, прибувши туди, позивач зазначив, що там була черга і йому знову стало зле, він попрсив викликати йому «швидку», однак працівники поліції йому безпідставно відмовили.

Так, в судовому засіданні позивач не зміг пояснити суду, в чому саме в нього виникли сумніви в приладі «Drager» та що саме змусило його змінити думку та відмовитись від проходження освідування на місці зупинки авто.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що насправді документи через додаток «Дія» не були пред`явлені, оскільки позивач вказував, що телефон, на який встановлено цей додаток був розряджений.

При цьому, допитана в судовому засіданні в якості свідка дружина позивача ОСОБА_8 пояснила суду, що вона спілкувалась з чоловіком після того, як він був доставлений в медичний заклад для проведення освідування. В ході пояснень свідка, встановлено, що телефонувала вона на моібльний телефон, на якому встановлено додаток «Дія» та, який за поясненнями позивача був розрядженим, що унеможливило надання документів на транспортний засіб.

Досліджуючи спірні правовідносини судом переглянуто відеозапис цифрового носія DVD RW диск, на якому зафіксовано перевірка та вказані вище події (т.1,а.с.119).

Положеннями статті 99 КАС України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо).

Оцінивши даний доказ суд вважає, його належним, допустимими, достатнім і достовірним відповідно положень статей 75-76 КАС України.

Під час перегляду відеозапису, судом встановлено, що хід подій зафіксований у висновку службового розслдування повністю співпадає з відео та спростовує пояснення позивача викладені ним в позовній заяві та надані в судовому засіданні.

Зокрема, спростовано його пояснення щодо того, що йому не пропонувалось пройти освідування в медичному закладі, спроставано пояснення щодо пред`явлення документів на транспорний засіб, оскільки на відео він зазначив про непрацюючий телефон.

Крім того, в ході судового розгляду позивач підтвердив, що дійсно пересів з водійського на пасажирське сидіння.

Поведінка позивача, зафіксована на відео, свідчить про його ухиляння від проходження тесту на освідування щодо стану алкогльного сп`яніння, затягування часу та свідомому ненаданні документів на транспорний засіб.

Суд вказує, що ОСОБА_1 будучи працівником поліції, до функціональних обов`язків якого входить, серед іншого, направлення водіїв транспротних засобів на освідування, обізнаний про часові інтервали, протягом яких має відбутись освідування у медичному закладі, а тому його поведінка, зафіксована на відео, свідчить про намір затягнути час.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив суду, що 15.08.2020 року, він спільно з інспектором взводу №1 роти №4 УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 заступив на службу до складу автопатруля. Близько 22:00 год. рухаючись по вул. Чорновола в бік вул. Шевченка побачив попереду авто «Мерседес-Бенц С200», який здійснюючи поворот ліворуч не подав сигнал покажчиком повороту, чим порушиив вимоги п.9.2 б ПДР.В зв`язку з чим, водієві авто було подано сигнал про зупинку. Підійшовши до авто, вони побачили, що водій не відчиняє вікно. В подальшому, водій відчинив вікно, поліцейській представились та попередили про відео та фотофіксацію, повідомили причини зупинки та висунули вимогу про пред`явлення документів на транспортний засіб та право керування транспортним засобом. Водій пре д`явив водійське посвідчення та добровільно передав його для перевірки, однак на вимогу пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив, що його не має і пред`явити не може. Свідок пояснив, що під час спілкування в останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому останньому запропоновано пройти тест за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» на місці зупинки авто, на що ОСОБА_9 погодився. Свідок зазначив, що повідомив позивача про необхідінсть наявності двох свідків та зазначив, щоб він очікував. Знайшовши свідків, вони підійшли до авто і помітили, що в авто ввімкнені проблискові маяки червого і синього кольорів, а ОСОБА_1 змінив своє місце з місця водія на місце пасажира. На повторну пропозицію пройти тест опомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» відмовився, почав викликати «швидку». В зв`язку з чим, йому запропоновано пройти огляд в КНП «КОНД КМР», на що він погодився та сів в службовий автомобіль «Міцубісі Аутлендер» та проїхав до медичного закладу, де згодом повідомив, що йому зле, що йому треба медична допомога. Свідок пояснив, що вказав позивачу, що вони саме біля медичного закладу, де йому нададуть допомогу, але останній відмовився заходити до приміщення КНП «КОНД КМР». Йому в присутності двох свідків знову запропонували пройти освідування, однак він чітко не відповідав. Зрозумівши, що минуло більше 2 годин, складено протоколи про правопрушення, які передбачені ч. 1 ст.126 КУпАП, ст.122-5 КУпАП та ст. 130 КУпАП, копії яких вручили ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 надав пояснення аналогічні тим, що надані ним під час проведення службового розсдлідування.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив суду, що він працює на посаді ст. інспектора з ОД відділу ОС УКЗ ГУНП в Кіровоградській області та відповідно до наказу №1179 від 17.08.2020 роуку був залучений до складу комісії, яка проводила службове розслідування за фактом документування 16.08.2020 р. працівниками УПП факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Покази свідка відображають перебіг подій, зафіксований у висновку службового розслідування.

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_12 , який був головою комісії з проведення службового розслідуванн за фактом документування 16.08.2020 р. працівниками УПП факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння.

Суд вказує, що очевидним є те, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. п. "а" п. 2.9 ПДР).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП (окрім іншого) встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (Порядок №1103).

Цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичног чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 3, 4 Порядку № 1103 визначено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до пунктів 6 та 10 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Пунктом 5 розділу I та пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 визначено обов`язок поліцейського за будь яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України.

Як вже встановлено судом вище, позивач не виявив бажання та відмовився від запропонованого проведення відповідного огляду як на місці зупинки траспотного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Заперечуючи факти ,зафіксовані на відео з нагрудних камер поліцейських та відображені у висновку службового розслідування, позивач посилається на ряд рішень Ленінського районого суду, якими скасовано:

постанову інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Кіровоградській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КупАП (т.2,а.с.4-6)

-провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрито, в зв`язку з відстуністю складу адміністративного правопорушення (т.2,а.с.7-10);

--провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-5 КУпАП закрито, на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правпорушення (т.2,а.с.11-14).

Посилання позивача на вказані рішення, як на підставу скасування спірних наказів судом відхиляється, з тих причин, що позивача звільнено зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні службової дисципліни, морально-етичних норм, Присяги поліцейського, за вчинення дій, що дискредитують поліцейського.

Така ж позиція викладена Верховним судом у постанові від 12.04.2018 у справі №815/3636/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як свідчить зміст постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2020 року, яким провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрито, в зв`язку з відстуністю складу адміністративного правопорушення (т.2,а.с.7-10), місцевим судом не досліджувались обставини подій, які відбулись 15.08.2020року, судом не надавалась оцінка ні дім ОСОБА_1 , ні діям працівникам патрульної поліції. Більш того, суд вказує, що провадження в справі закрито в зв`язку зі змінами в законодавстві (зокрема зміни, що торкнулись ст.130 КУпАП).

Так, відповідно до відеозаписів з цифрових нагрудних камер поліцейських підтверджено не факт не ввімкнення сигналу «повороту» під час здійснення маневру та наявність проблискових маячків під раідаторною сіткою автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

Під час судового засідання, позивач не зміг ствердно зазначити щодо того, чи був уввімкнений сигнал «повороту» та чи працював він під час здійснення маневру. Позивач припустив, що то була технічна несправність.

Щодо «проблискових маячків», позивач вказував, що не знав про їх існування.

Інших обставин, які б спростовували допущені порушення, позивачем не наведено.

За приписами ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. А звільнення зі служби в поліції є одним з видів дисциплінарного стягнення, яке може бути застосовано за порушення службової дисципліни.

При цьому, право накладати дисциплінарні стягнення відповідно до ст. 2 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України віднесено до компетенції відповідача за результатом службового розслідування та не пов`язано з рішенням суду за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни

Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, свідомого вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Чинне законодавство покладає на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд зазначає, що поліцейський навіть знаходячись не при виконанні службових обов`язків зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції.

Суд вважає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано всі обставини справи, тяжкість проступку, ступінь вини позивача, відношення до виконання службових обов`язків.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Доводи позивача не спростовують правомірності поведінки відповідача у спірних правовідносинах та не дають суду підстав для скасування наказів ГУНП в Кіровоградській області № 1270 від02.09.2020 року, №1297 від 08.09.2020 року та № 301о/с від 15.09.2020 року, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи висновки суду про правомірність спірних наказів, відсутність підстав для їх скасування, відтак позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу - до задоволення не підлягають.

Згідно з частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно положень статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваних наказів, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько