Справа № 320/12072/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року справа №320/12072/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Коздровської К.Д., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Миронівський хлібопродукт" до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування податкової консультації

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт" з позовом до Державної податкової служби України, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію № 2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК від 09.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що Приватне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт" звернувся із письмовим запитом з питань правильності застосування п. 51-1 підр. 4 розд. ХХ Податкового кодексу України, а саме чи повинен ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» застосовувати встановлені абзацм першим підпункт 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України коригування у зв`язку з перерахуванням 23 березня 2020 року на користь благодійного фонду «Корпорація монстрів» (код ЄДРПОУ 4156293) благодійної допомоги в сумі 55000000,00 (п`ятдесят п`ять мільйонів) гривень для цілей закупівлі тестів на наявність коронавірусу COVID-19, медичного обладнання та засобів індивідуального захисту з подальшою їх передачею у розпорядження Міністерства хорони доров`я України.

09.06.2020 року ДПС України надано індивідуальну податкову консультацію №2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК, відповідно до якої відповідачем зроблено висновок, що сума коштів, вартість лікарських засобів для надання медичної допомоги, дезінфекційних засобів і антисептиків, медичного обладнання, засобів індивідуального захисту, медичних виробів для скринінгу хворих, розхідних матеріалів для надання медичної допомоги, медичних виробів, лабораторного обладнання, розхідних матеріалів, реагентів для лабораторних досліджень, медичних виробів, лабораторного обладнання, розхідних матеріалів для інфекційних відділень, патологоанатомічних відділень тощо, засобів особистої гігієни, продуктів харчування, добровільно перерахованих (переданих) протягом дії карантину організаціям та закладам охорони здоров`я, визначеним у пункті 511 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Кодексу, враховується платником податку при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств без обмеження, передбаченого абзацом першим підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 Кодексу, починаючи з дати набрання чинності Законом № 540.

Позивач вважає надану індивідуальну податкову консультацію такою, що суперечить нормам Податкового кодексу України та принципу про зворотну дію закону в часі.

Відповідач позов не визнав, подав до Київського окружного адміністративного суду відзив (а.с. 57-62), у якому зазначив, що надана позивачу податкова консультація містить вичерпну відповідь на поставлене запитання та повністю відповідає вимогам, визначеним положеннями ст. 52 Податкового кодексу України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 12.01.2021. Витребувано докази від відповідача.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2020 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із клопотанням представників обох сторін на 02.02.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 повторно витребувати докази у справі від відповідача, продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 календарних днів, відкладено підготовче судове засідання на 25.02.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 18.03.2021.

До Київського окружного адміністративного суду 30.03.2021 надійшла заява представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 116).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 ухвалено здійснити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Миронівський хлібопродукт» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.03.2006 року, номер запису 0000256.

Благодійний фонд «Корпорація монстрів» звернувся до ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» із листом про надання благодійної допомоги в сумі 55000000,00 грн. для цілей закупівлі тестів на наявність коронавірусу COVID-19, медичного обладнання та засобів індивідуального захисту з подальшою їх передачею у розпорядження Міністерства хорони доров`я України (а.с. 21).

Платіжним дорученням № від 23 березня 2020 року ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» перерахував на користь Благодійного фонду «Корпорація монстрів» благодійну допомогу у розмірі 55000000,00 (п`ятдесят п`ять мільйонів) грн. (а.с. 22).

21 травня 2020 року позивач звернувся до Державної податкової служби України із запитом на отримання податкової консультації № 102, в якому просив надати податкову консультацію з приводу наступних питань:

- Чи повинен ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» застосовувати встановлені абзацом першим підпункту 140.5.9. пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України коригування у зв`язку з перерахуванням 23 березня 2020 року на користь Благодійного фонду «Корпорація монстрів» (код ЄДРПОУ 4156293) благодійної допомоги у розмірі 55000000,00 (п`ятдесят п`ять мільйонів) грн. для цілей закупівлі тестів на наявність коронавірусу COVID-19, медичного обладнання та засобів індивідуального захисту з подальшою їх передачею у розпорядження Міністерства охорони здоров`я України (а.с. 17-20).

Відповідь на вказане звернення Державною податковою службою України надано листом від 09.06.2020 №2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК, в якому як результат розгляду звернення платника зазначено, що сума коштів, вартість лікарських засобів для надання медичної допомоги, дезінфекційних засобів і антисептиків, медичного обладнання, засобів індивідуального захисту, медичних виробів для скринінгу хворих, розхідних матеріалів для надання медичної допомоги, медичних виробів, лабораторного обладнання, розхідних матеріалів, реагентів для лабораторних досліджень, медичних виробів, лабораторного обладнання, розхідних матеріалів для інфекційних відділень, патологоанатомічних відділень тощо, засобів особистої гігієни, продуктів харчування, добровільно перерахованих (переданих) протягом дії карантину організаціям та закладам охорони здоров`я, визначеним у пункті 511 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Кодексу, враховується платником податку при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств без обмеження, передбаченого абзацом першим підпункту 140.5.9. пункту 140.5 статті 140 Кодексу, починаючи з дати набрання чинності Законом № 540 (а.с.23-25).

Підставою для даного висновку, як встановлено судом зі змісту оскаржуваної консультації, стало цитування норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-ІХ, яким встановлені додаткові соціальні та економічні гарантії у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), яким, зокрема внесено зміни до Податкового кодексу України.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Податковий кодекс України).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.1721 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до абзацу 1 пункту 52.1, пункту 52.2 статті 52 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Згідно з пунктом 52.4 статті 52 Податкового кодексу України, індивідуальні податкові консультації надаються:

в усній формі - контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також державними податковими інспекціями;

у паперовій та електронній формах - контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, крім державних податкових інспекцій.

Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, підлягає реєстрації в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Доступ до зазначених даних єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій та офіційного веб-сайту є безоплатним та вільним. Порядок ведення та форма єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень пункту 52.5 статті 52 Податкового кодексу України територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, зобов`язаний надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, індивідуальну податкову консультацію протягом 15 календарних днів, що настають за днем отримання звернення платника податків на отримання індивідуальної податкової консультації, для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 52.6 статті 52 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, проводить періодичне узагальнення індивідуальних податкових консультацій, а також аналізує обставини, що свідчать про неоднозначність окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, шляхом надання узагальнюючих податкових консультацій, які затверджуються наказом цього органу.

Згідно з пунктом 53.2 статті 53 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Також, статтею 52 Податкового кодексу України передбачені обов`язкові вимоги щодо змісту податкової консультації та встановлено обов`язок контролюючих органів надавати податкові консультації з питань практичного застосування норм податкового законодавства.

Зокрема пунктом 52.3 статті 52 Податкового кодексу України встановлено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Крім того, з метою виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» від 17.07.2015 № 655-VIII, забезпечення якісного надання платникам податків індивідуальних податкових консультацій ДФС України у листі «Щодо порядку надання узагальнюючих письмових податкових консультацій та індивідуальних податкових консультацій» від 11.09.2015 №33705/7/99-99-19-03-02-17 ще раз наголосила на тому, що консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити: опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків; обґрунтування застосування норм законодавства; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить із того, що індивідуальна податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.

Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування. Податкова консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

З аналізу вищезазначених норм можна зробити висновок про те, що Податковим кодексом України чітко врегульовано правовий статус податкової консультації як акта індивідуальної дії, який, з огляду на вищенаведені норми процесуального законодавства, може бути предметом судового оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно, платник податків має право на отримання індивідуальної податкової консультації, яка відповідає всім встановленим у статті 52 Податкового кодексу України вимогам. Ненаданням такої консультації або наданням неякісної та/або незаконної податкової консультації, податковий орган тим самим порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм податкового законодавства, передбаченого пунктом 52.2 статті 52 Податкового кодексу України, у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності. Тобто, надана податкова консультація, яка містить цитати нормативно-правових актів, але ніяких висновків або рекомендацій щодо їх застосування не має, або незаконна податкова консультація, підлягає скасуванню.

Такий висновок щодо застосування норм статей 52, 53 Податкового кодексу України викладено у постановах Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 816/1696/17, від 16 жовтня 2020 року у справі № 820/5120/16.

Матеріалами справи підтверджується, що надана ДПС України Приватному акціонерному товариству «Миронівський хлібопродукт» індивідуальна податкова консультація № 2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК від 09.06.2020 не відповідає вимогам, встановленим положеннями пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України, оскільки не містить обов`язкових вимог, а саме: опису питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновку з питань практичного використання таких норм законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час, надаючи відповідь на звернення позивача листом № 2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК від 09.06.2020, ДПС України нівельовано вимоги до податкової консультації, визначені Податковим кодексом, позаяк, цитування відповідачем законодавчих норм, які тим чи іншим чином регулюють спірні податкові правовідносини, на переконання суду, не може визнаватись податковою консультацією, адже саме нерозуміння платником податків порядку та/або можливості застосування вказаних норм і стало підставою для звернення позивача за відповідним роз`ясненням.

Судом встановлено, що відповідач, надаючи ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» оскаржувану податкову консультацію, викладену в листі № 2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК від 09.06.2020, не здійснив відповідного аналізу правових норм в контексті питань, поставлених позивачем та не надав жодних відповідей на поставлені питання, що є порушенням приписів, встановлених статтею 52 Податкового кодексу України та суперечить самій суті податкової консультації.

Крім того, оскаржувана податкова консультація оформлена без урахування викладених позивачем обставин та не містить висновку з питань практичного використання визначених позивачем норм податкового законодавства.

Враховуючи вказані положення чинного податкового законодавства, а також встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для скасування податкової консультації ДПС України, викладеної в листі № 2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК від 09.06.2020, оскільки нею не було надано відповіді на постановлені позивачем запитання щодо застосування норм чинного законодавства, а лише наведено окремі положення Податкового кодексу України без конкретизації дії зазначених норм до позивача, що суперечить вимогам, встановленим статтею 52 Податкового кодексу України.

Тобто, отримуючи у відповідь на звернення за податковою консультацією фактично лише витяги із законодавчих актів, які є загальнодоступними з огляду на встановлений порядок їх офіційного оприлюднення, проблема платника податків, в даному випадку ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», у застосуванні на практиці норм таких законодавчих актів не вирішена з огляду на відсутність чіткої вказівки податкового органу, як діяти у конкретному запитуваному платником випадку.

Отже, здійснивши аналіз наданих сторонами матеріалів на відповідність вимогам Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що податкова консультація ДПС України на звернення ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», надана листом № 2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК від 09.06.2020, оформлена без урахування викладених позивачем обставин та не містить висновку з питань практичного використання визначених позивачем норм податкового законодавства, а відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління ".

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав, а також не навів жодних контраргументів на підтвердження обґрунтованості прийнятого спірного рішення.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв необґрунтовано, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що індивідуальна податкова консультація № 2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК від 09.06.2020 є протиправною та підлягає скасуванню, а адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) згідно квитанції про сплату від 19.11.2020 №37225 (а.с.7).

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію ДПС України № 2359/6/99-00-05-05-02-06/ІПК від 09.06.2020.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» (, місцезнаходження: 08800, Київська обл., м. Миронівка, вулиця Елеваторна, будинок 1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) судовий збір у розмірі 2102,00 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 24.06.2021 р.

Суддя Кушнова А.О.