Справа № 160/6379/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року Справа № 160/6379/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
21 квітня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.03.2021 року №000021403;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.03.2021 року №000022403.
Актом встановлено, що за грудень 2020 р. позивачем подано Звіти №2-РС та 1-0А з недостовірними даними, а саме: в обох Звітах у графах 1 «Вид продукції» та 2 «Код продукції» відображено операцій по кодам 34 - 39, при цьому не відображено операції по кодам 33. Крім того, у Звіті №1-0А не перелічені контрагенти, яким здійснювалась реалізація алкогольних напоїв.
Позивач не погоджується із встановленими в Акті порушеннями та винесеними на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, які вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки у Законі України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" законодавець визначив лише три випадки, в разі настання яких до суб`єкта господарювання може бути застосовано відповідну фінансову санкцію, а саме :
- неподання звіту про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади;
- несвоєчасне подання звіту про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади;
- подання звіту з недостовірними відомостями, а саме про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади.
Законом № 481 не надано визначення за які саме недостовірні відомості в звіті про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів передбачено відповідальність.
Позивач стверджує, що спосіб заповнення ним звітів не є тим порушенням, за яке законодавцем передбачено відповідальність, оскільки наявна помилка в заповненні граф не призвела до зазначення помилкових відомостей про обсяги виробництва та/або обігу алкогольних напоїв.
Крім того, податковим органом не було встановлено недостовірних відомостей щодо обсягу виготовлення та реалізації (придбання) алкогольних товарів.
Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
03 червня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.
Так, представник відповідача зазначив, що перевіркою ТОВ «АБК Дніпро» щодо достовірності даних внесених до «Звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (Форма №2-РС) та «Звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» (Форма №1-ОА) за грудень 2020 року встановлені порушення в частині:
третьої статті 16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481), зі змінами та доповненнями, та пункту 1 Розділу II Порядку заповнення Звіту форми №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49, відповідно до якого встановлено подання Звіту за формою №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» за грудень 2020 року з недостовірними відомостями;
частини третьої статті 16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зі змінами та доповненнями, пункту 4, 5, 6 Розділу І та пункту 1 Розділу II Порядку заповнення форми звіту №1-0А «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49, відповідно до якого встановлено подання розділу III «Перелік контрагентів, яким здійснювалась реалізація алкогольних напоїв» Звіту форми №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» за грудень 2020 року з недостовірними відомостями.
Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 №49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядок їх заповнення» (далі - Наказ №49), затверджено, зокрема Форму звіту №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» (далі - Звіт за формою №1-ОА) та Форму звіту №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (далі - Звіт за формою № 2-РС) та порядок їх заповнення.
Так, відповідно до Наказу №49 у графах 1, 2 зазначаються відповідно вид та код алкогольних напоїв згідно з додатком до даного Наказу.
Згідно додатку до Наказу №49 до коду 33 відноситься вид продукції «Вина виноградні», у тому числі коди 34-39; до коду 40 відноситься вид продукції «Виноматеріали», у тому числі коди 41-46; до коду 59 відноситься вид продукції «Лікеро-горілчані вироби», у тому числі коди 60-63.
Отже, продукція, яка відноситься до кодів 34-39, 41-46, 60-63 відображається у Звітах за формую №1-ОА та формую №2-РС двічі: перший раз як самостійний код та вид продукції (34-39, 41-46, 60-63) та другий - у складі відповідного коду та виду продукції, до складу якого такий код та вид віднесено (33, 40, 59).
Тобто значення показників продукції:
за кодом 33 «Вина виноградні» повинно дорівнювати або перевищувати сумарне значення показників за кодами 34 - 39;
за кодом 40 «Виноматеріали» повинно дорівнювати або перевищувати сумарне значення показників за кодами 41 - 46;
за кодом 59 «Лікеро-горілчані вироби» повинно дорівнювати або перевищувати сумарне значення показників за кодами 60 - 63.
ТОВ «АБК Дніпро» у Звіті за формою №2-РС у графах 1 «Вид продукції» та 2 «Код продукції» відображено операцій по кодам 34 - 39, при цьому взагалі не відображено операції по кодам 33, що не відповідає вимогам Наказу №49.
А отже, за результатами перевірки встановлено, що ТОВ «АБК Дніпро» у Звіті за формою №2-РС відсутнє відображення обсягів виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв по коду 33 при цьому наявне відображення операцій по коду 34-39, що свідчить про подання звітності з недостовірними даними.
ТОВ «АБК Дніпро» у Звіті за формою №1-ОА у графах 1 «Вид продукції» та 2 «Код продукції» відображено операції по коду 33 без врахування значень по кодам 34 - 39, що не відповідає вимогам Наказу №49.
Тобто, у графах 3-13 по коду 33 «Вина виноградні» Звіту за формою №1-ОА відображено обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв у розмірі, що значно менше загальної суми по кодам 34 та 37 у графі 3-13.
Відповідно до вимог Наказу №49, щодо заповнення Звіту за формою №1-0А, значення показників за кодом 33 «Вина виноградні» повинно дорівнювати або перевищувати сумарне значення показників за кодами 34 - 39.
Крім того, інформація, яка внесена у графу 8 «Обсяги реалізації алкогольних напоїв у звітному місяці» розділу І «Обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв» Звіту за формою 1-ОА:
не в повному обсязі відображена у розділі III «Перелік контрагентів, яким здійснювалась реалізація алкогольних напоїв», а саме:
код продукції 67 «Коньяк» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 5616,05 дал даної продукції, а відображено лише реалізацію на 4800 дал;
не відображена у розділі III «Перелік контрагентів, яким здійснювалась реалізація алкогольних напоїв», а саме:
код продукції 68 «Бренді» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 109,545 дал даної продукції;.
код продукції 58 «Горілка та горілка особлива» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 5645,395 дал даної продукції;
код продукції 57 «Сидр та перрі» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 8718,35 дал даної продукції;
код продукції 34 «Вина виноградні» - не відображено перелік контрагентів якими повернуто дану продукцію у кількості (-88,97) дал.;
код продукції 61 «Віскі» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 775,7 дал даної продукції, що не відповідає вимогам Наказу №49 та свідчить про недостовірність даних відображених у Звіті за формою 1-ОА.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Згідно Акту перевіркою встановлені порушення в частині:
частини третьої статті 16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зі змінами та доповненнями, та пункту 1 Розділу II Порядку заповнення Звіту форми №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49. відповідно до якого встановлено подання Звіту за формою №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» за грудень 2020 року з недостовірними відомостями;
частини третьої статті 16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зі змінами та доповненнями, пункту 4, 5, 6 Розділу І та пункту 1 Розділу II Порядку заповнення форми звіту №1-0А «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49, відповідно до якого встановлено подання розділу III «Перелік контрагентів, яким здійснювалась реалізація алкогольних напоїв» Звіту форми №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» за грудень 2020 року з недостовірними відомостями.
За результатами перевірки 02.03.2021 року відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення №000021403 та №000022403, відповідно до яких до позивача застосовані штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17 000,00 грн. згідно кожного рішення.
Так, у акті перевірки зафіксовано, що відповідно до ст. 16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зі змінами та доповненнями, суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обіг (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.
Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 №49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядок їх заповнення» (далі - Наказ №49), затверджено, зокрема Форму звіту №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» (далі - Звіт за формою №1-ОА) та Форму звіту №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (далі - Звіт за формою № 2-РС) та порядок їх заповнення.
Так, відповідно до Наказу № 49 у графах 1, 2 зазначаються відповідно вид та код алкогольних напоїв згідно з додатком до даного Наказу.
Згідно додатку до Наказу №49 до коду 33 відноситься вид продукції «Вина виноградні», у тому числі коди 34-39; до коду 40 відноситься вид продукції «Виноматеріали», у тому числі коди 41-46; до коду 59 відноситься вид продукції «Лікеро-горілчані вироби», у тому числі коди 60-63.
Отже, продукція, яка відносяться до кодів 34-39, 41-46, 60-63 відображається у Звітах за формую №1-ОА та формую №2-РС двічі: перший раз як самостійний код та вид продукції (34-39, 41-46, 60-63) та другий - у складі відповідного коду та виду продукції, до складу якого такий код та вид віднесено (33, 40, 59).
Тобто значення показників продукції:
за кодом 33 «Вина виноградні» повинно дорівнювати або перевищувати сумарне значення показників за кодами 34-39;
за кодом 40 «Виноматеріали» повинно дорівнювати або перевищувати сумарне значення показників за кодами 41-46;
за кодом 59 «Лікеро-горілчані вироби» повинно дорівнювати або перевищувати сумарне значення показників за кодами 450.63.
Таким чином, на порушення частини третьої статті 16 Закону №481 та пункту 1 розділу II Порядку заповнення форми звіту №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49, ТОВ «АБК Дніпро» подано Звіт за формою 2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» за грудень 2020 року з недостовірними відомостями.
Крім того, інформація, яка внесена у графу 8 «Обсяги реалізації алкогольних напоїв у звітному місяці» розділу І «Обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв» Звіту за формою 1- ОА:
не в повному обсязі відображена у розділі III «Перелік контрагентів, якими здійснювалась реалізація алкогольних напоїв», а саме:
код продукції 67 «Коньяк» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 5616,05 дал даної продукції;
не відображена у розділі III «Перелік контрагентів, яким здійснювалась реалізація:
код продукції 68 «Бренді» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 109,545 дал даної продукції;.
код продукції 58 «Горілка та горілка особлива» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 5645,395 дал даної продукції;
код продукції 59 «Лікеро-горілчані вироби» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 1,3561,455 дал даної продукції;
код продукції 57 «Сидр та перрі» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 8718,35 дал даної продукції;
код продукції 34 «Вина виноградні» - не відображено перелік контрагентів якими повернуто дану продукцію у кількості (88,97) дал;
код продукції 61 «Віскі» - не відображено перелік контрагентів на яких реалізовано 775, 7 дал даної продукції, що не відповідає вимогам Наказу №49.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
З Акту перевірки вбачається, що позивачем за період грудень 2020 року Звіт №2- РС та Звіт № 1-ОА подавалися вчасно, однак, на підставі співставлення інформації, зазначеної у відповідних звітах визначено їх некоректне заповнення, що розтлумачено відповідачем як подання недостовірних даних: у графах 1 «Вид продукції» та 2 «Код продукції» відображено операцій по кодам 34 - 39, при цьому не відображено операції по кодам 33, що, як стверджує відповідач, не відповідає вимогам Наказу №49.
Звітом №2-РС та аналогічно Звітом №1-ОА передбачено відображення показників у графах «Вид продукції» та «Код продукції», які заповнюються згідно з додатком до Наказу №49, відповідно до якого до коду 33 відноситься вид продукції «Вина виноградні», у тому числі коди 34-39. Отже, продукція, яка відноситься до кодів 34-39 відображається у звітах щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв двічі: перший раз як самостійний код та вид продукції (34-39), другий - у складі відповідного коду та виду продукції, до складу якого такий код та вид віднесено (33).
Тобто, значення показників продукції за кодом 33 «Вина виноградні» повинно дорівнювати або перевищувати сумарне значення показників за кодами 34-39.
Водночас невідображення у відповідних звітах обсягів продукції у графах «Вид продукції» та «Код продукції», у тому числі, по кодах 34-39 вважаться наданням звіту з недостовірними даними незалежно від заповнення показників по кодах 33, за що передбачено штраф у розмірі 17 000 грн.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктом 113.3 статті 113 Податкового кодексу України встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
При цьому, на відповідача покладено обов`язок щодо контролю за дотриманням суб`єктами господарювання іншого законодавства, зокрема, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 481/95-ВР, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що прямо передбачено статтею 16 цього Закону, відповідно до якої контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон № 481).
Частиною 3 ст. 16 Закону № 481 визначено, що суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.
Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 № 49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" (далі - Наказ № 49) затверджено, зокрема, Порядок заповнення форми звіту № 2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» та Порядок заповнення форми звіту № 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі», згідно з положеннями яких звіти складаються окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним та подаються в електронній формі до органів ДФС за основним місцем обліку суб`єкта господарювання.
Відповідно до Інструкції:
- щодо заповнення форми звіту №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (згідно Наказу №49); у графі 4 вказується кількість алкогольних напоїв в місцях зберігання на початок звітного місяця; у графі 5 вказується кількість готової продукції, яка передана з виробництва до місця її зберігання у звітному місяці; у графі 9 вказується кількість продукції, яка реалізована на внутрішньому ринку у звітному місяці; у графі 10 вказується кількість продукції, яка реалізована на експорт у звітному місяці; у графі 13 вказується кількість алкогольних напоїв у місцях зберігання на кінець звітного місяця;
- щодо заповнення форми звіту №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» (згідно Наказу №49):
у графах 1, 2 зазначаються відповідно код та вид продукції; у графі 3 зазначається залишок алкогольних напоїв на початок звітного місяця; у графі 4 зазначається обсяг придбання алкогольних напоїв усього за звітний період суб`єктом господарювання, який здійснює оптову торгівлю алкогольними напоями; у графі 5 зазначається обсяг придбання алкогольних напоїв суб`єктом господарювання у виробника алкогольних напоїв у звітному місяці; у графі 6 зазначається обсяг придбання алкогольних напоїв суб`єктом господарювання у підприємств оптової торгівлі у звітному місяці; у графі 7 зазначається обсяг придбання алкогольних напоїв суб`єктом господарювання за імпортом у звітному місяці; у графі 8 зазначається обсяг реалізації алкогольних напоїв усього за звітний період; у графі 9 зазначається обсяг реалізації алкогольних напоїв у роздрібну торгівлю у звітному місяці; у графі 10 зазначається обсяг реалізації алкогольних напоїв підприємствам оптової торгівлі у звітному місяці; у графі 11 зазначається обсяг реалізації алкогольних напоїв на експорт у звітному місяці; у графі 12 зазначаються витрати при проведенні внутрішньо-складських операцій, транспортуванні тощо; у графі 13 зазначається залишок алкогольних напоїв на кінець звітного місяця; у графі 14 надаються необхідні пояснення.
Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 17 Закону № 481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Положеннями абз. 18 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 визначено, що за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 17 000 гривень.

Аналізуючи зазначені положення Закону № 481 суд звертає увагу на те, що законодавець визначив лише три випадки в разі настання яких до суб`єкта господарювання може бути застосовано відповідну фінансову санкцію, а саме :

- неподання звіту про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади;

- несвоєчасне подання звіту про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади;

- подання звіту з недостовірними відомостями, а саме про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади.

Як встановлено судом, звітність щодо обсягів виробництва позивачем подавалася.

Законом № 481 не надано визначення за які саме недостовірні відомості в звіті про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів передбачено відповідальність.

Крім цього, зміст Закону № 481 не містить визначення поняття обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як зазначено вище, одним з порушень позивача за що відповідачем було застосовано фінансову санкцію, є те, що за грудень 2020 р. подано Звіти №2-РС та 1-0А з недостовірними даними, а саме: в обох Звітах у графах 1 «Вид продукції» та 2 «Код продукції» відображено операцій по кодам 34 - 39, при цьому не відображено операції по кодам 33; в Звіті №1-ОА не перелічені контрагенти, яким здійснювалась реалізація алкогольних напоїв

Крім того, в порушення позивача ставиться факт не зазначення в розділі III Звіт № 1-ОА «Перелік контрагентів, яким здійснювалася реалізація алкогольних напоїв» контрагентів, якім реалізовано самостійно вироблену (а не придбану) позивачем продукцію за кодами 67,68, 58.59, 57, 34, 61.

Відповідно до тверджень позивача зазначене відбулося внаслідок оманливої назви звіту «про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв». Так, позивач, як платник податків, вважав, що розділ II Звіту № 1-ОА «Перелік контрагентів, у яких здійснювалося придбання алкогольних напоїв» має кореспондуватися з розділом III Звіту № 1-ОА «Перелік контрагентів, яким здійснювалася реалізація алкогольних напоїв».

Як вбачається зі звіту, позивач здійснив відображення в цих двох розділах ланцюга «захід-вихід» продукції за кодами 67, 37, 66, 35, 55. Рішення про таке відображення здійснено на підставі того, що сам Звіт № 1-ОА в своїй назві передбачає звітування щодо кругообігу отриманої/реалізованої продукції. З врахуванням того, що позивач є виробником, ним не відображувалась в розділі III Звіту № 1-ОА та продукція, яка не придбавалась, а вироблялась ним самим, оскільки таке відображення викликало б питання ДПС «чому в звіті про придбавання і реалізацію реалізовується продукції більше, ніж придбавається». На думку позивача, невизначеність нормативного регулювання в цій частині призвело до цього судового спору.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами позивача, що спосіб заповнення ним звітів не є тим порушенням, за яке законодавцем передбачено відповідальність, оскільки наявна помилка в заповненні граф не призвела до зазначення помилкових відомостей про обсяги виробництва та/або обігу алкогольних напоїв.

Відповідачем не було встановлено недостовірних відомостей саме щодо обсягу виготовлення та реалізації (придбання) алкогольних товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дані помилки не можуть вважатися недостовірними відомостями при наданні звітності, встановленої ст. 16 Закону №481, оскільки недостовірними відомостями може вважатися тільки та інформація, яка суперечить фактичному стану, підтвердженому первинними документами, та даним, що містяться в інших звітах.

Такого підходу дотримується у своїй практиці і Європейський суд з прав людини. Зокрема у п.110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

У Доповіді Венеціанської комісії № 512/2009 «Про верховенство права» (the Rule of Law), яка прийнята на 86-й пленарній сесії 25-26 березня 2011 року встановлено таке: Венеціанська комісія, взявши за основу визначення принципу верховенства права, дане ОСОБА_1 , дійшла висновку про існування сьогодні консенсусу щодо наступних необхідних складових верховенства права:

- законність (у тому числі прозорий, підзвітний і демократичний процес ухвалення законів),

- правова визначеність.

- заборона сваволі,

- доступ до правосуддя (забезпечується незалежними і неупередженими судами), дотримання прав людини, недискримінація і рівність перед законом (п. 21).

Також у цій Доповіді, розкриваючи поняття «юридична визначеність» (legal certainty), наголошується на тому, що принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права, а також і для плідності бізнесової діяльності, із тим. щоб генерувати розвиток та економічний поступ; аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону (the law) легко доступним; вона також зобов`язана дотримуватись законів (the laws), які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед (до його застосування) та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він мас бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку (п. 44).

Крім того, у справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Вимога щодо «якості закону» та обов`язок суду застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону, який не відповідає визначеним критеріям якості закону, ґрунтуються передусім на положеннях ч. 1 ст. 57 Конституції України, яка встановлює, що "кожному гарантується право знати свої права і обов`язки". Із цієї конституційної норми відомо те, що у випадку встановлення судом того факту, що закон сформульований у спосіб, який не дозволяє особі знати свої права і обов`язки, застосування (тлумачення) такого закону повинно відбуватися судом на користь особи, яку позбавили (звузили) на підставі цього закону певного права або встановили (розширили) для неї нові обов`язки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 констатував, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Схожі за своєю природою норми-гарантії містяться також у Податковому кодексі України: законодавство України грунтується, зокрема, на презумпції правомірності рішень платника податків в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4 пункту 4.4 ст. 4); у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів, чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків (пункт 56.21 ст. 56).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі ст. 139 КАС України суд також вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати у розмірі 4 540,00 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.03.2021 року №000021403.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.03.2021 року №000022403.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати у розмірі 4540,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник