Справа № 140/6250/21
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6250/21
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Мачульський В.В., одержавши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень; визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.02.2018 №, від 07.12.2018 №, від 05.02.2020 №-0306 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 389 820,44 грн.; визнання протиправним та скасування рішення №598 від 04.02.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку; зобов`язання відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку ІІ групи, починаючи з 01.01.2019.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 160 КАС України, та місить такі недоліки.

Відповідно до пунктів 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд зазначає, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

У контексті наведеного позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, звернені до конкретного відповідача.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також слід зазначити, що відповідно до підходу, висловленому Вищим адміністративним судом України, як судом першої інстанції, відносно дотримання вимог до позовної заяви, зокрема, в ухвалі від 02.01.2015 у справі №800/590/14 (ЄДРСР №42234576), під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти.

При цьому, підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Позовні вимоги відповідають предмету позову.

Між тим, недоліком позову є: ненадання до позовної заяви доказів, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги; не зазначення конкретних порушень прав позивача як суб`єкта правовідносин, у яких виник спір; відсутність обставин, якими обґрунтовує позові вимоги, відсутність належного обґрунтування позову.

Аналогічний підхід підтримано Верховним Судом України при перегляді ухвал Вищого адміністративного суду України, як судом першої інстанції, зокрема, в ухвалах Верховного Суду України від 17.03.2015 (ЄДРСР №43382432), від 24.02.2015 (ЄДРСР №43203796), від 27.01.2015 (ЄДРСР №42591485).

Так, у прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.02.2018 №, від 07.12.2018 №, від 05.02.2020 №-0306 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 389 820,44 грн. При цьому, позивачем не додано до позовної заяви копії оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020 №-0306. Разом з тим, позивачем додано до позовної заяви податкові повідомлення-рішення від 19.10.2020 № та №, які позивач не просить визнати протиправними та скасувати. Вказане не дає суду можливості ідентифікувати оскаржувані рішенні, а також визначити розмір сплати судового збору за подання позову із заявленими позовними вимогами.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 160 КАС України, її слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання її у новій редакції, із чітким зазначенням позовних вимог (номер та дати рішення), а також надати їх копії.

Керуючись статтями 160, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень; визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Мачульський

23 червня 2021 року