Справа № 280/2306/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 червня 2021 року Справа № 280/2306/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії та Рішення відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.12.2020 № 28 при визначенні стажу ОСОБА_1 у вигляді 23 років 4 місяців та перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді на відповідній посаді у розмірі 56%. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.12.2020 № 28;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який надає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, стаж її роботи на посаді судді, стаж роботи на посаді помічника прокурора Токмацького району Запорізької області, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання, та здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку стажу роботи у вигляді 35 років 2 місяців 28 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок, вже призначеного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді за довідкою ТУ ДСА в Запорізькій області від 13.03.2020 №08-02/959, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року та здійснити нарахування та виплату компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зокрема зазначив, що законодавством, яке діяло на момент виходу у відставку було передбачено право судді на зарахування до стажу, спірного період роботи. Крім того зазначала, що даний період роботи був врахований при виході судді у відставку. Вважає дії відповідача протиправними в частині зменшення позивачу стажу судді 35 років 2 місяців 28 днів та відсоткового співвідношення 90% до заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді до 56 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в задоволенні позову просить відмовити з підстав викладених у відзиві. Зокрема зазначив, що період роботи не на посаді судді не входить до стажу який дає право судді на відставку, тому вважає дії щодо зменшення стажу, а відповідно і зменшення відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є правомірним. Просить у позові відмовити.

Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді від 22.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

27.10.2010 довічне грошове утримання в відділі обслуговування громадян №17 (сервісному центрі) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

З 01.09.1972 до 01.07.1976 позивач навчалась на денному відділенні Харківського юридичного інституту.

З 13.07.1976 до 27.06.1977 позивач працювала стажером помічника прокурора Токмацького району Запорізької області, а з 27.06.1977 до 22.06.1987 - помічником прокурора Токмацького району Запорі

21.06.1987 року позивач була обрана народним суддею Токмацького міського народного суду Запорізької області (протокол виборчої комісії про обрання суддею від 21.06.1987 року).

06.04.2000 року позивач обрана суддею Токмацького районного суду Запорізької області безстроково, на підставі постанови Верховної Ради України №1617-3 від 06.04.2000 року

На підставі постанови Верховної Ради України №2596-УІвід 07.10.2010 року позивач звільнена з посади судді у відставку відповідно до ст.43 Закону України "Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-ХІІ.

27.10.2010 року ТУ ДСА у Запорізькій області направило до Управління Пенсійного Фонду України в м. Токмак подання з пакетом документів про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №08-05/20-82. Стаж роботи судді, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідно до подання від 27.10.2010 №08-05/2082 становив 35 років 02 місяці 28 днів.

До стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посаді судді, зараховано також роботу на посаді прокурора і навчання у вищому навчальному закладі. Тобто стаж роботи судді, який давав право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідно до подання від 27.10.2010 №08-05/2082 становить 35 років 02 місяці 28 днів. З урахуванням стажу роботи судді, позивачу було нараховано та виплачувалося 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 №280/1581/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 №280/1581/20,

зобов`язано відповідача - Токмацький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, стаж роботи на посаді судді, стаж роботи на посаді помічника прокурора Токмацького району Запорізької області, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання та здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку стажу роботи у вигляді 35 років 2 місяців 28 днів у розмірі 90%, без обмеження його граничним розміром.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 по справі № 280/5276/20 відповідачем було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 19.02.2020 на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області від 13.03.2020 № 08-02/959.

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону № 1402-УШ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Рішенням відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.12.2020 №13 був зроблений перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою ТУ ДСА в Запорізькій області від 13.03.2020 №08-02/959 в розмірі 56 % від заробітку, при цьому стаж судді не визначено, перерахунок здійснено з 19.02.2020.

Відповідно до листа відповідача від 18.01.2021 №454-26/А-02/8-0800/21 зараховано період роботи позивача з 23.06.1987 по 26.10.2010, що складає 23 роки 4 місяці 4 дні, що є меншим стажу роботи судді, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання зазначений у поданні ТУ ДСА у Запорізькій області від 27.10.2010 №08-05/2082, який становив 35 років 02 місяці 28 днів.

Позивач вважаючи дії відповідача протиправними в частині зменшення позивачу стажу судді 35 років 2 місяців 28 днів та відсоткового співвідношення 90% до заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді до 56 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

З приводу зменшення позивачу стажу роботи на посаді судді, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-ХІІ, за яким я йшла у відставку та який діяв на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % заробітку, але не більше ніж 90 % заробітку судді. До стажу роботи, що дає право на відставку судді та утримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах судців і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському та Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

За змістом абзацу 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше ніж як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», було визначено, що до стажу позивача на роботі судді зараховується стаж роботи в органах прокуратури Токмацького району (з 13.07.1976 до 22.06.1987), а також половина періоду навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту (з 01.09.1972 до 01.07.1976), з урахуванням праці суддею більше 20 років.

Відповідач примаючи рішення про зменшення стажу та відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці керувався статтею 142 Закону № 1402-VIII.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016, в якій зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затвердженого Постановою правління ПФУ 25.01.2008 № 3-1 (у редакції від 07.06.2019), яка визначає, що перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, при перерахунку довічного грошового утримання зміни визначеного стажу не здійснюється.

При цьому відповідач керуючись Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402, повністю ігнорує п.34 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, де зазначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Стаж позивачу 35 років 02 місяців 28 днів було визначено при виході у відставку, саме цей стаж відображено у поданні начальника ТУ ДСА в Запорізькій області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.10.2010 №08-05/2082, тому суд вважає, що даний стаж не є спірним.

Зокрема слід зазначити, що відповідач не наділений правом встановлення або зменшення стажу роботи на посаді судді. Такий стаж є незмінним, не підлягає перегляду та заниженню і саме з такого стажу обраховуються відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці . Зменшення відповідачем стажу судді у відставці свідчить про свавілля відповідача і порушення прав та інтересів позивача. Тому дії відповідач щодо зменшення позивачу стажу роботи на посаді судді, суд визнає протиправними.

Щодо зменшенням відповідачем відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З огляду на викладене вище, стаж роботи позивача як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 35 років 02 місяців 28 днів.

У Рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі №1-15/2018(4086/16) (чинне з 18.02.2020) зазначено: «…Конституційний Суд України вирішив: … 2. Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення розділу XII „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами: -пункту 7 „та ліквідуються в частині Верховного Суду України; - пункту 14 „судді Верховного Суду України; - пункту 25. …».

Також, у Рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі №1-15/2018(4086/16) (чинне з 18.02.2020) зазначено: «… Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. 17.Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII „Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України. …».

Тобто, за Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі №1-15/2018(4086/16) (чинне з 18.02.2020) до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів має бути встановлений один підхід.

Відповідно до ч.1 ст.142 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч.2 ст.142 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як зазначено у ч.3 ст.142 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У ч.4 ст.142 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з ч.5 ст.142 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи наведені норми права та обставини справи, оскільки позивач відпрацював на посаді судді повних 35 роки, то йому щомісячне довічне грошове утримання повинно виплачуватись в розмірі 50% (повних 20 років)+ 30% (14 років*2 %)= 80% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, суд з метою захисту прав позивача вважає за можливе визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача з 80% до 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та зобов`язати відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи із 80% суддівської винагороди судді, на підставі Довідки, виданої Запорізьким окружним адміністративним судом, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.03.2020 №08-02/959 та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим суд не погоджується з вимогою позивача щодо необхідності зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру, адже перерахунок має здійснюватися органами ПФУ відповідно до вимог чинного законодавства і суд, визначаючи право особи на перерахунок відповідних виплат, не може встановлювати наперед їх розмір.

Відповідно до ст.2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Враховуючи матеріали справи, суд вважає, що позивач обґрунтовано має право на виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Аналогічне застосування норм права здійснено, наприклад, Третім апеляційним адміністративним судом: у постанові від 08.02.2021 у справі №280/7796/20; у постанові від 13.05.2021 у справі №280/9718/20.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд відповідно до ст.382 КАС України не вбачає необхідності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення стажу ОСОБА_1 з 35 років 2 місяців 28 днів до 23 років 4 місяців 4 днів (період з 23.06.1987 по 26.10.2010) та зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 80 % до 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.12.2020 № 13 на підставі якого було проведено перерахунок ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період роботи з 01.09.1972 року по 01.07.1976 (половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання) та з 27.06.1977 по 22.06.12987 (стаж роботи на посаді помічника прокурора Токмацького району Запорізької області) та здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку стажу роботи як судді 35 років 2 місяців 28 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 виходячи із 80% суддівської винагороди судді, на підставі Довідки, виданої Запорізьким окружним адміністративним судом, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.03.2020 №08-02/959 та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 внаслідок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці заборгованість за період з 19.02.2020 з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог ст.2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.158-Б; ) судові витрати у сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.06.2021.

Суддя О.В. Конишева