Справа № 415/7521/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/7521/20
Провадження № 2-а/415/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Лисичанській міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області при про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Лисичанській міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області при про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лисичанської міської ради № 307/26-2018 від 25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень в дохід держави

Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Фактичною підставою для прийняття Комісію рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП слугували матеріали про адміністративне правопорушення Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області.

Згідно з ч. 2 ст. 156 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за здійснення продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Отже, представлений на розгляд Комісії протокол про адміністративне правопорушення сер. А А Мі 239574 від 17 жовтня 2018 року, складений ст. лейтенантом поліції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області Грицаем В.А., що наданий як доказ відповідно до ст. 251 КУпАП, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є.

Всупереч положенням ст. 256 КУпАП, а також статті 251 КУпАП, якою визначені докази та засоби доказування у адміністративній справі, об`єктивна сторона інкримінованого; правопорушення викладена у Протоколі від 17.10.2018 р. формально та непереконливо.

Фабула, яка вказана в цьому Протоколі, жодним чином не розкриває суть і правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Так, у Протоколі, зокрема, зазначено, що 12.10.2018 року чи 17.10.2018 (дата виправлена) о 13:00 год. ОСОБА_1 знаходилась в кіоску, розташованому по вул. Сосюри біля зупинки «Спутник» та продала неповнолітньому пиво марки «Броварія», не запитавши та не перевіривши документи (паспорт) у ОСОБА_2 , чим порушила ч. 2 ст. 156 КУпАП. При цьому, у Протоколі у графі «склад адміністративного правопорушення» не зазначено про торгівлю саме алкогольним напоєм, не зазначено його кількості, місткості тари та вмісту спирту (% об,)., пива, що має визначальне значення для кваліфікації порушення, закріпленого в ч. 2 ст. 156 КУпАП. Це дає підставу для сумніву у достовірності складання протоколу.

Крім того, Протокол від 17.10.2018 р. і сама постанова Комісії від 25.10.2018 р. № 307/26- 2018 - обидва не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, у протоколі від 17.10.2018 та постанові від 25.10.2018 зазначено, що 12.10.2018 о 13 год.00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у ларьку біля зупинки «Спутник», розташованому за адресою: м. Лисичанськ, вул. ім. В.Сосюри, здійснила продаж пива марки «Боварія» 0,5 л неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Натомість, матеріалами справи про адміністративне правопорушення, рапортом ст. чергового Чергової частини Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області Гєєнко В. від 12.10.2018 р., встановлено, що 12.10.2018 о 20:54 надійшов рапорт співробітника до РУ про те, що ОСОБА_2 придбав пиво марки «Баварія» 12.10.2018 о 20:51.

Таким чином, час вчинення адміністративного правопорушення, зазначений у Протоколі від 17.10.2020 та постанові Комісії від 25.10.2020 (12.10.2018 о 13:00) не узгоджується з фактичними даними рапорту чергової частини від 12.10.2018 р. (12.10.2018 о 20:51).

Тобто ОСОБА_2 , який давав пояснення без/дати щодо реалізації 12.10.2018 пива, згідно з рапортом чергової частини був зупинений працівниками поліції вже за межами розташування кіоску, і в силу вимог ст. 251 КУпАП такі пояснення не можуть слугувати підставами для прийняття постанови про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.156 КУпАП, оскільки в даній конкретній ситуації апріорі не є належним і допустимим доказом в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України.

До того ж, у змісті поясненнь ОСОБА_2 відсутні дані про час здійснення ним покупки пива 12.10.2018, не зазначено про торгівлю саме алкогольним напоєм, оскільки не зазначено вмісту спирту (% об.) реалізованого пива, що має значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у поясненні ОСОБА_2 не указана дата його складання (відібрання) працівником поліції і дата підписання, і в протоколі № 239574 від 17.10.2018 відсутні відомості про пояснення свідків та потерпілих, не зазначено прізвища та адреси свідків, що перешкоджає об`єктивному та всебічному розгляду справи. При тому, що в матеріалах справи міститься пояснення гр. ОСОБА_2 без дати, який стверджує, що є свідком правопорушення.

На переконання позивача, вільні пояснення ОСОБА_2 без/дати, котрий нібито придбав пиво (алкоголь) у позивача, який не є свідком, оскільки не був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за завідомо неправдиві показання свідка, не є належним та допустимим доказом.

Крім того, у постанові Комісії від 25.10.2018, йдеться про продаж пива марки «Боварія», у протоколі № 239574 від 17.10.2018 - марки «Броварія», поясненнях ОСОБА_2 - марки «І Броварня - Міцне», в рапорті чергової частини від 12.10.2018 - марки «Баварія». Тобто, у всіх цих документах найменування реалізованого пива відрізняється одне від одного.

Таким чином, постанова Комісії від 25.10.2018, протокол про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 та пояснення ОСОБА_2 без/дати не лише суперечать рапорту чергової частини від 12.10.2018 в частині часу скоєння правопорушення, а і містять істотні суперечності щодо найменування реалізованого пива, при цьому не містять фактичних даних щодо вмісту спирту (% об.) пива, що також указує на недоведеність, як того вимагає ч. 2 ст. 77 КАС України, Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області та Комісією обставин самої реалізації алкогольних товарів.

У той же час, у матеріалах справи відсутній відповідний протокол про огляд речей та/або протокол про вилучення речей, який би засвідчив факт того, що уповноважена на те особа здійснила огляд та вилучення у неповнолітньої особи 12.10.2018 р., зокрема у ОСОБА_2 , алкогольного пива, яке є об`єктом правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, а неповнолітня особа передала уповноваженій особі це пиво.

Більш того, у змісті самого протоколу № 239574 у графі «склад адміністративного правопорушення» дата реалізації пива виправлена з 17.10.2018 на 12.10.2018, що є порушенням вимог її, 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (z!496-15), відповідно до якого не допускаються креслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, Протокол від 17.І0.2018, в якому допущено виправлення дати вчинення правопорушення та який суперечить даним рапорту ЧЧ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від 12.10.2018 р. в частині часу скоєння (вчинення) правопорушення, не є належним, допустимим і достовірним доказом у розумінні ст. 73, 74 і 75 КАС України, а тому на увагу суду не заслуговує.

Пояснення ОСОБА_3 від 17.10.2018 р., які згадуються у постанові, що оскаржується, по суті також не містять будь-яких фактичних даних щодо предмета доказування, на основі яких у визначеному законом порядку Комісія мала би встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за змістом ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-вр), п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-12) Факт продажу товару має бути підтверджений певним засобом доказування - розрахунковим документом, а ні будь-яким іншім доказом.

Однак, допустимих доказів, які би в установленому законом порядку, підтверджували власне факт продажу позивачем 12.10.2018 р. о 13:00 год. товару - алкогольного пива, а саме: розрахункового документу, касового чеку, товарного чеку, розрахункової квитанції, - матеріали справи про адміністративне правопорушення - не містять, а відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не надано оцінки відсутності таких.

До того ж, у поясненні ОСОБА_1 від 17.10.2018 р. зокрема, зазначено, що 12.10.2018 р. о 13:00 год. остання продала якомусь хлопцю пиво ємкістю 0,5л марки «Браварня Міцне», після чого до неї підійшли працівники поліції з тим хлопцем, якому вона, нібито, продала пиво, і він признався, що йому не має повних 18 лет. Отже, будь-якої інформації щодо предмета доказування ці пояснення фактично не містять, оскільки з їх змісту жодним чином не вбачається, що 12.10.2018 о 13:00 мав місце факт реалізації саме алкогольного пива та саме неповнолітньому ОСОБА_2 .

Як вбачається, у поясненні позивача від 17.10.2018 р. йдеться лише про продаж 12.10.2018 о 13:00 пива марки «Браварня Міцне» невідомій і невстановленої за матеріалами справи особі. Рапортом же ЧЧ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від 12.10.2018 р., який міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що саме гр. ОСОБА_2 придбав пиво марки «Баварія» 12.10.2018 о 20:51 згідно з рапортом співпрацівника до РУ, який надійшов до чергової частини 12.10.2018 року о 20:54 і був зареєстрований до журналу Єдиного обліку (ЄО) за № 17023 як інша подія.

Таким чином, в силу вимог ст. 251 КУпАП пояснення ОСОБА_1 від 17.10.2018 р., котрі не містять інформації стосовно іншої події, що відбувалася з ОСОБА_2 12.10.2018 о 20:51 та була зареєстрована черговою частиною органу поліції до журналу ЄО № 17023 від 12.10.2018, - не можуть слугувати підставою для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки в даній конкретній ситуації ці пояснення апріорі і не є належним, допустимим та достатнім доказом у розумінні ч. 1 ст. 73, ч. 2 ст. 74, ст. 76 КАС України. Тому посилання комісії на пояснення ОСОБА_1 від 17.10.2018 р. для доказування факту продажу 12.10.2018 о 13:00 алкогольного пива неповнолітньому ОСОБА_2 , - на увагу не заслуговують.

В сукупності зазначені докази:

- протокол від 17.10.2018, в якому допущено виправлення часу вчинення правопорушення з 17.10.2018 на 12.10.2018;

- пояснення ОСОБА_2 без/дати, в яких відсутні дані про час здійснення правопорушення, що був зупинений працівниками поліції вже за межами розташування кіоску;

- поясненні ОСОБА_1 від 17.10.2018, в яких йдеться про продаж шва 12.10.2018 о 13:00 год. невідомій і невстановленої за паспортом та матеріалами справи особі;

- рапорт чергової частини органу поліції від 12.10.2018, відповідно до якого 12.10.2018 о 20:54 надійшов рапорт співробітника до РУ про те, що неповнолітня особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбав пиво марки «Баварія» 12.10.2018 о 20:51 в кіоску, розташованому в АДРЕСА_1 в районі зупинки Спутнік;

- не підтверджують факт реалізації 12.10.2018 о 13:00 год. алкогольного пива неповнолітньому ОСОБА_2 у кіоску, належному ФОП ОСОБА_4 ,

При тому, що протокол від 17.10.2018, пояснення ОСОБА_2 без/дати, пояснення ОСОБА_1 від 17.10.2018 - не узгоджуються з тією обставиною, що даними рапорту ЧЧ органу поліції від 12.10.2018 визначено інший час вчинення правопорушення (12.10.2018 о 20:51), а також, всі вони містять різні найменування реалізованого пива («Боварія», «Броварія», «І Броварня - Міцне», «Баварія», « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») без зазначення відомостей про наявність у його вмісту спирту (% об.). Тобто містять суттєві порушення вимог КУпАП та не містять належних доказів, які б давали Комісії можливість прийняти рішення по суті інкримінованого правопорушення, і відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не надано оцінки відсутності таких.

При цьому в матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ, розрахунковий документ, касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, який би в установленому законом порядку (ст. 2 Закону № 265/95-вр, п. 7 ст. 1 Закону № 1023-12), підтвердив факт продажу 12.10.2018 о 13:00 год. алкогольного пива, з огляду на те, що у кіоску ФОП ОСОБА_4 застосовується реєстратор розрахункових операцій і наявна відповідна ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом).

У той же час, відсутність оригіналу розрахункової квитанції реалізації підакцизного товару (алкогольного пива) при відсутності інших належних, допустимих, достовірних доказів, та не зазначення такої квитанції в протоколі, є підставою для визнання відсутності самого факту продажу алкогольного пива.

Таким чином, висновок Комісії у постанові від 25.10.2018 року про те, що ОСОБА_1 здійснила 12.10.2018 о 13:00 продаж неповнолітній особі ОСОБА_2 алкогольного пива, не підтверджується належними та допустимими доказами, тобто є припущенням, а відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не надано оцінки відсутності таких.

Разом з цим належний, допустимий і достовірний доказ, рапорт чергової частини органу поліції від 12.10.2018, фактично залишився поза увагою Комісії, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

До того ж, згідно ч. 2 ст. 156 КУпАП суб`єктами правопорушення можуть бути працівники підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Але, до Протоколу від 17.10.2018 р. не додані відповідні докази, що доводять той факт, що позивачка ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП. Навпаки в протоколі у відповідному місці зазначено, що ОСОБА_1 тимчасово не працює, що не дає підстав вважати встановленою обставину трудових відносин між ФОП ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_1 .

Докази, які би засвідчили особу ОСОБА_1 як представника суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_4 , зокрема, трудовій договір між ними, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні також. А отже, відсутні підстави для висновку, що позивач є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки за змістом цієї норми таким суб`єктом визнається лише працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського і харчування, а ФОП ОСОБА_4 не є керівником підприємства (організації) або громадського харчування, а також не є роботодавцем позивача. Докази протилежного в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні.

Крім того, в матеріалах про адміністративне правопорушення міститься документ з назвою ; «Висновок за повідомленням від Чергової частини від 17.10.2018 року», який і склав ДОП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, ст. лейтенант поліції Грицай В.А. за результатами розгляду матеріалу ЄО 17023 від 12.10.2018 р., відповідно до якого він особисто вважає, що гр. ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 156 КУпАП. Втім, цій Висновок від 17.10.2018 р. не був погоджений та затверджений в установленому порядку вищестоящими посадовими особами Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області У грифі погодження та затвердження у визначеному місці відсутній особистий підпис відповідно т.в.о. начальника сектору превенції Лисичанського ВП ГУНИ в Луганській області майора поліції С.Ю. Бондаренка та начальника Лисичанського ВП ГУНИ в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_5 , що у свою чергу свідчить про недопустимість вказаного висновку.

Отже, при розгляді справи відносно позивача комісія не переконалась і не перевірила належність, достовірність та допустимість доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного, позивач просив суд постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2018 року №307/26-2018 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАЛ визнати протиправною та скасувати, а справу - закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову №307/26-3018 від 25.10.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відповідачем був наданий відзив, у якому просили відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

24.12.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/7521/20 було відкрито провадження в адміністративній справі.

14.01.2021 року позивачем надане письмове клопотання про слухання справи у її відсутність.

18.01.2021 року представником відповідача надана письмова заява проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та письмові докази постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лисичанської міської ради від 25.10.2018 року №307/26-2018 та пояснення ОСОБА_1 та відзив на адміністративний позов; письмове клопотання про залучення третіх осіб, що було вирішено на підставі ухвали суду від 18.01.2021 року.

15.02.2021 року представником відповідача надане письмове клопотання про відкладення слухання справи.

11.03.2021 року представником відповідача надане клопотання про відкладення слухання справи.

17.03.2021 року позивачем надане клопотання про залучення у справі правонаступника відповідача, що було розглянуто на підставі ухвали суду від 20.04.2021 року.

23.06.2021 року представником відповідача надане клопотання про слухання справи у їх відсутність.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про слухання справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 307/26-3018 від 25.10.2018 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 17.10.2018 року о 13 годині 00 хвилин знаходилась в кіоску, розташованому по вул. Сосюри біля зупинки «Спутник» та продала неповнолітньому пиво марки «Броварія», не запитавши та не перевіривши документи (паспорт) у ОСОБА_2 , чим порушила ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Прийняте по справі рішення застосувати до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 307/26-3018 від 25.10.2018 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові № 307/26-3018 від 25.10.2018 року, посилаючись на не порушення нею норм діючого законодавства та відсутність складу адміністративного правопорушення у її діях, скористалась своїм правом і звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 307/26-3018 від 25.10.2018 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 17.10.2018 року о 13 годині 00 хвилин знаходилась в кіоску, розташованому по вул. Сосюри біля зупинки «Спутник» та продала неповнолітньому пиво марки «Броварія», не запитавши та не перевіривши документи (паспорт) у ОСОБА_2 , чим порушила ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Адміністративна справа відносно позивачки ОСОБА_1 розглядалась адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лисичанської міської ради 25.10.2018 року, відповідно до постанови № 307/26-2018 від 25.10.2018 року. Отже, розгляд адміністративної справи здійснений компетентним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Судом встановлено, що протокол №239574, на підставі якого було винесено постанову № 307/26-3018 від 25.10.2018 року, на підставі якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. складений 11.10.2018 року. Отже, адміністративна справа була розглянута у строки, передбачені ч. 1 ст. 277 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 281 КУпАП, при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються: 1) дата і місце засідання; 2) найменування і склад органу, який розглядає справу; 3) зміст справи, що розглядається; 4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; 5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; 6) документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; 7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження. Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Відповідачем на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення були надані суду відзив на адміністративний позов, постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лисичанської міської ради від 25.10.2018 року №307/26-2018 та пояснення ОСОБА_1 , що не є належними та достатніми доказами правомірності прийнятого ним рішення, у зв`язку з чим суд не може встановити чи обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), була прийнята постанова № 307/26-3018 від 25.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідачем суду не були надані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення постанови № 307/26-3018 від 25.10.2018 року, а саме: протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; не був наданий і протокол колегіального органу, що розглядав справу про адміністративне правопорушення відносно позивача тощо.

З урахуванням ненадання належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження правомірності прийнятого відповідачем рішення, суд приймає до уваги та погоджується з доводами позивача, викладеними в адміністративному позові, що не були спростовані відповідачем належними доказами.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а отже, і правомірності прийнятого ним рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 2 ст. 156 КУпАП, а відтак заявлений ОСОБА_1 позов про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №307/26-3018 від 25.10.2018 року є обґрунтованим та підставним, та підлягає до задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Лисичанській міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області при про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лисичанської міської ради № 307/26-3018 від 25.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер № НОМЕР_1 .

Відповідач: адміністративна комісія при Лисичанській міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, місце знаходження за адресою: буд. 8, вул. ім. М.Грушевського, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, .

Повний текст судового рішення складено 23.06.2021

Суддя Ю. О. Калмикова