Справа № 640/20148/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Київ № 640/20148/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління державної податкової служби в м.Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ФОП ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Головного управління державної податкової служби в м.Києві (надалі також - відповідач, ГУ ДПС), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати заборгованість (недоїмку), нараховану в електронному кабінеті платника податків та у відповідних базах даних відповідача у сумі 8 269,80 грн. зі сплати ЄСВ;

- зобов`язати Головне управління ДПС в м.Києві видалити з електронного кабінету платника податків та з відповідних баз даних відповідача наявну інформацію про заборгованість позивача зі сплати ЄСВ у сумі 8 269,80 грн., нараховані на неї штраф та пеню.

В обґрунтування наводить обставини та нормативно - правове обґрунтування, зазначені нею у позовній заяві. Вважає, що оскільки позивачем були вчинені всі дії щодо виправлення самостійно знайденої помилки та у зв`язку з непогодженням із нарахованими відповідачем в електронному кабінеті заборгованості, вважає, що остання сформована з порушенням норм чинного законодавства, а отже, підлягає скасуванню.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Позивач 12.06.2019 зареєстрована як фізична особа - підприємець та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

27.01.2020 позивачем складено та подано до Головного управління ДПС у м. Києві звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік (форма №Д5 (річна), у Таблиці 1 якого ("Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування") самостійно визначено суму чистого доходу (прибутку) за звітний період в розмірі 25 038,00 грн. та суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок (з урахуванням максимальної величини) у розмірі 41 763,00 грн., замість 4 173,00 грн., та нарахований єдиний внесок на загальну суму 9 187,86 грн., замість 918,06 грн.

Разом з цим, наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень підтверджено, що за 2019 рік позивач щоквартально сплачував єдиний внесок у розмірі 918,06 грн.

Позивачем неодноразово наголошувалось про допущені нею помилки у електронному кабінеті та проханням виправити їх, в тому числі і в адміністративному порядку, однак відповідачем зазначені вимоги задоволені не були.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виправленні помилки в частині заборгованості (недоїмки), позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті суд звертає увагу на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовані Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно з п. 4 частини першої статті 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Приписами п. 2 частини першої ст. 7 Закону № 2464-VI визначено, що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Отже, фізичні особи - підприємці, є платниками єдиного внеску та зобов`язані своєчасно, в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати його.

У той же час, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464-VI визначено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та штрафів.

Процедура, форма, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регулюються Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року № 435 (далі - Порядок № 435).

Відповідно до пункту 2 розділу Порядку № 435 фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом.

Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми «початкова».

Згідно з п. 10 розділу IV Порядку № 435 фізичні-особи - підприємці, крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт згідно з таблицею 1 додатка 5 до цього Порядку.

Разом з тим, фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт згідно з таблицею 2 додатка 5 до цього Порядку (п. 11 розділу IV Порядку № 435).

Водночас, відповідно до пункту 1 та пункту 2 розділу V Порядку № 435 у разі виявлення помилки у Звіті до закінчення строку подання цього Звіту страхувальник повторно формує та подає Звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за місцем обліку.

Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, визначених цим Порядком.

Якщо страхувальником до закінчення строку подання Звіту подаються за поточний звітний період лише окремі таблиці Звіту із зазначенням типу форми «скасовуючи», «додаткова», цей Звіт не вважається Звітом і вважається таким, що не подавався.

У разі виявлення страхувальником у Звіті після закінчення звітного періоду помилки в реквізитах (крім сум), що стосується страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати Звіт за попередній період, який містить: перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю із зазначенням типу форми «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю із зазначенням типу форми «початкова» із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатку 4 до цього Порядку повинна містити дані щодо кожної застрахованої особи окремо.

Звіт, сформований для виправлення помилок за попередні звітні періоди, не повинен містити таблиць 1 - 4 додатка 4 до цього Порядку. При цьому внесення змін до сум нарахованої заробітної плати або доходу та у зв`язку з цим до нарахованих сум єдиного внеску за звітний місяць при формуванні і поданні скасовуючих документів не допускається.

Якщо потрібно повністю скасувати відомості, зазначені в таблицях 5 та 7 додатку 4 до цього Порядку, подаються тільки скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.03.2020 позивачем подано до Головного управління ДПС звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (форма №Д5 (річна), у Таблиці 1 якого ("Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"), де у таблиці 1 додатка 5 зазначено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини помилково за листопад 2019 року вказано 41763,00 грн замість мінімальної 4173,00 грн в місяць, яку й обрав позивач та було визначено до сплати суму єдиного внеску в сумі 9187,86 грн за листопад 2019 року замість 918,06 грн.

Суд ураховує, що відповідальність за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску настає лише якщо платник податків не сплатить або несвоєчасно сплатить, передбачені Законом № 2464-VI суми єдиного внеску.

За практикою Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, параграф 43).

Так, позивач, виявивши допущену помилку у звіті за 2019 рік про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою додатка № Д5 (річна), подав відповідачу, що підтверджується матеріалами справи:

- заяву про проведення перевірки/звірки з питань правильності нарахування та відображення ФОП ОСОБА_1 суми єдиного внеску у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (форма №Д5 річна) за 2019 рік;

- Таблицю 1 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за 2019 рік (продовження Додатку 5);

- копію податкової декларації платника єдиного податку ФОП за 2019 рік;

- копію заяви до ГУ ДПС м. Києва про скасування звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік (форма №Д5 річна), який був поданий через електронний кабінет платника податків;

- звіт за 2019 рік про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою додатка № Д5 (річна) до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 із вірно самостійно визначеною сумою єдиного внеску у розмірі за 2019 рік та який вважати правильним.

Отже, оскільки після виявлення помилки, позивачем вчинено всі необхідні та можливі дії, направлені на виправлення вказаної помилки, а самостійно визначена сума податкового зобов`язання сплачена у повній мірі та надійшла до Державного бюджету, суд уважає, що допущена у даному випадку помилка у звітності, не є податковим правопорушенням. Встановлені обставини свідчать, що позивач як платник податків не ухилявся від сплати єдиного внеску та не порушував встановлених строків на його перерахування.

Вказані висновки узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду, сформованими у постановах від 22 серпня 2018 року у справі № 804/15667/15, від 11 грудня 2018 року у справі № 804/444/16.

Суд не вбачає протиправних дій або бездіяльності позивача, які б могли стати підставою для формування боргу (недоїмки), а помилки, допущені у звіті з єдиного внеску, не є правопорушенням у розумінні п. 2 частини одинадцятої ст. 25 Закону № 2464-VI, оскільки визначена позивачем сума грошового зобов`язання у встановленому порядку перерахована до бюджету у визначений Законом строк та у повному обсязі.

Докази, які б свідчили про несплату позивачем єдиного внеску до Державного бюджету відповідачем надано не було, обставин, що свідчать про умисне ухилення позивача від сплати такого податку податковим органом не наведено.

Разом з тим, незважаючи на подання уточнюючого звіту з єдиного внеску за 2019 рік, контролюючий орган визначив, що виключне право на визначення бази обрахування єдиним внеском покладається на фізичну особу - підприємця.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що контролюючий орган після подання звіту з єдиного внеску за 2019 рік, а також після звернення позивача із заявою про визнання недійсним звіту за 2019 рік від 27.01.2020 не був позбавлений права провести перевірку з зазначеного питання та зменшити суму, до якої просив в клопотанні позивач, відобразивши це в акті перевірки, і дані суми були б підставою для надання відповідних змін до. Натомість, відповідач позбавив права платника на право щодо зменшення невірно відображеної суми.

Суд зазначає, що органи ДФС здійснюючи функції з адміністрування єдиного внеску повинні всіляко сприяти платникам внеску в реалізації їхніх прав та обов`язків, а не мати на меті виключно накладення на платників санкції за допущення помилок у формуванні звітності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, системно проаналізувавши норми законодавства з урахуванням встановлених обставин, оцінивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Судові витрати підлягають стягненню відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати заборгованість (недоїмку), нараховану в електронному кабінеті платника податків та у відповідних базах даних відповідача у сумі 8 269,80 грн. зі сплати ЄСВ.

Зобов`язати Головне управління ДПС в м. Києві провести документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з допущеною механічною помилкою первинного звіту, поданого через електронний кабінет «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік (Форма №Д5 річна»).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної податкової служби в м.Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ).

Позивач: ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 );

Відповідач: Головного управління державної податкової служби в м.Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій