Справа № 415/2090/21
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 415/2090/21
Провадження № 2-а/243/67/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Гончарова А.О.

за участю:

секретаря судового засідання Кіфарець А.Ю.,

представника відповідача Салманова О.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника групи ІПК (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. лейтенанта ОСОБА_2 (старший прикордонних нарядів в пункті пропуску «Мілове»), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за підсудністю надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до начальника групи ІПК (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. лейтенанта ОСОБА_2 (старший прикордонних нарядів в пункті пропуску «Мілове»), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява мотивована тим, що 16.03.2021 року начальником групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшим прикордонних нарядів в пункті пропуску «Мілове», ст. лейтенантом ОСОБА_2 було винесено постанову № 147452 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 1700,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП. В постанові зазначено, що 16.03.2021 року о 12-30 год. у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка пояснила, що 15.03.2021 року, приблизно, о 10-00 год. перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України н. п. «Маринівка» (тимчасово окупована територія, ТОТ) на напрямку України н. п. «Маринівка» (ТОТ) «Куйбишеве» (РФ), здійснивши виїзд з ТОТ України до Російської Федерації. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 3 Постанови КМУ від 17.07.2019 року № 815 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій» (далі - Порядок), тобто скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 2042 КУпАП.

Позивач з винесеною постановою не погоджується, оскільки оскаржувана постанова № 147452 від 16.03.2021 року не містить реквізитів документів або посилань на документи, що уповноважили посадову особу, ст. лейтенанта ОСОБА_2 , розглядати справу про адміністративне правопорушення та накладати на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Зазначає, що 16.03.2021 року не працював КПВВ «Новотроїцьке» з боку підконтрольної території України, хоча з боку тимчасово окупованої території України окремих районів Донецької області перетин лінії розмежування позивачу неможливий, тому що окупаційною владою було дозволено громадянам тільки виїзд з цієї території на підставі реєстрації на підконтрольній території України, а оскільки ОСОБА_1 зареєстрована на непідконтрольній території України, вона не має можливості та тільки під тиском форс-мажорних обставин була вимушена перетнути лінію розмежування через непрацюючий з боку України пункт пропуску «Маринівка» та виїхати на територію Російської Федерації, щоб потрапити потім на підконтрольну територію України через державний кордон для отримання закордонного паспорту громадянина України, який необхідний для подальшого в`їзду з території України на територію Російської Федерації.

На час винесення оскаржуваної постанови всі КПВВ з боку тимчасово окупованої території України окремих районів Донецької області не працювали взагалі.

Посилаючись на вищезазначене, позивач вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, посадовою особою при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано всі обставини справи, відповідачем не надано доказів скоєння позивачем правопорушення саме за тих обставин, які зазначені в оскаржуваній постанові, а отже, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 147452 від 16.03.2021 року, винесену начальником групи ІПК віпс (тип А) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим прикордонних нарядів в пункті пропуску, ст. лейтенантом ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 2042 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, та суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача відповідно до правил спрощеного позовного провадження.

Відповідач, начальник групи ІПК (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. лейтенант ОСОБА_2 (старший прикордонних нарядів в пункті пропуску «Мілове»), в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття суду повідомлено не було, хоча відповідач була сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), офіцер відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Салманов О.В., присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав повністю, заперечував проти їх задоволення, заявив відмову від виклику в судове засідання та допиту свідка, відповідно до заявленого у відзиві відповідача клопотання.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази, надані сторонами, суд встановив наступне.
Постановою про накладення адміністративного стягнення № 147452 від 16.03.2021 (а. с. 10-11), винесеною начальником групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшим прикордонних нарядів в пункті проуску, ст. лейтенантом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 1700,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 16.03.2021 року о 12-30 год. у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка пояснила, що 15.03.2021 року, приблизно, о 10-00 год. перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України н. п. «Маринівка» (тимчасово окупована територія, ТОТ) на напрямку н. п. «Маринівка» (ТОТ) «Куйбишеве» (РФ), здійснивши виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 3 Постанови КМУ від 17.07.2019 року № 815 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій» (далі - Порядок), тобто скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 2042 КУпАП.

17.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (а. с. 31-33), згідно з яким відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем порушені вимоги п. 3 ст. 288 КУпАП, а саме порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, згідно з яким скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. Пояснив, що 16.03.2021 року на ділянці проведення операції об`єднаних сил в межах Донецької та Луганської областей функціонували визначені КПВВ, про що наявна інформація в Інтернет виданнях та на сайтах Операції об`єднаних сил, Державної прикордонної служби, Східного регіонального управління та відповідних прикордонних загонів, а також 15 та 19 березня 2021 року окупаційною владою ТОТ України здійснювався пропуск громадян через КПВВ «Новотроїцьке» та «Станиця Луганська» з 08-00 год. до 16-00 год., про роботу яких та кількість осіб, які здійснили виїзд з ТОТ України у Донецькій та Луганській областях і в`їзд до таких територій у визначеному КПВВ постійно інформують в Інтернет виданнях та на сторінках у соціальних мережах Операції об`єднаних сил, сайтах Державної прикордонної служби, Східного регіонального управління та відповідних прикордонних загонів, у зв`язку з чим позивач мала фізичну можливість в законний спосіб здійснити виїзд з ТОТ України. 16.03.2021 року позивач під час перетину державного кордону України з території Російської Федерації в пункті пропуску «Мілове» пояснила, що 15.03.2021 року здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України в н. п. Маринівка (ТОТ України) на напрямку н. п. Маринівка (ТОТ України) н. п. Куйбишево (РФ), чим порушила Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, визначений Постановою КМУ від 17.07.2019 року № 815. При дачі пояснень позивач не висказувала будь-яких заперечень або зауважень до змісту відібраних пояснень та не надавала будь-яких документів, які могли звільнити її від адміністративної відповідальності або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Факт порушення порядку виїзду з ТОТ України та в`їзду до неї доведено витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відповідно до якого відсутні дані офіційного в`їзду/виїзду на територію України через працюючий КПВВ. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні пояснення позивача, написані нею власноруч, в яких вона підтвердила дані, викладені в оскаржуваній постанові, зазначила, що під час виїзду з ТОТ України до РФ представниками Державної прикордонної служби України не здійснювалися, намагання здійснити виїзд з ТОТ України встановленим порядком не підтвердила, скоєне правопорушення та стягнення, яке на неї накладається, не оспорює. В матеріалах справи наявний рапорт прикордонного наряду «Перевірка документів» в пункті пропуску «Мілове», в якому зазначено, що під час прикордонного контролю за допомогою підсистеми «Ризик» та опитування було встановлено, що позивач порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення також наявна заява позивача про доведення до неї права на отримання безоплатної правової допомоги, якою позивач відмовилась від правової допомоги та бажає захищати себе самостійно. При винесенні оскаржуваної постанови позивачу були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчить пам`ятка, наявна в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

До відзиву відповідачем додано також пояснення ОСОБА_1 від 16.03.2021 року, надані начальнику відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 34-35), згідно з якими на питання пункту 10. «Чи оспорюєте Ви допущене правопорушення і адміністративне стягнення, що на Вас накладається?» ОСОБА_1 відповіла: «Так», що спростовує, в свою чергу, доводи відповідача щодо того, що позивачем скоєне правопорушення та стягнення, яке на неї накладається, не оспорюється.

Відповідно до рапорту ІПК-1 кат. віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.03.2021 року (а. с. 36), 16.03.2021 року о 12-30 год. до пункту пропуску «Мілове» на вхід в Україну прибула громадянка України ОСОБА_1 , та в ході проведення паспортного контролю було встановлено, що ОСОБА_1 15.03.2021 року о 10-00 год з н. п. Маринівка (ТОТ) на напрямку н. п. Маринівка (ТОТ) Куйбишево (РФ) здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, чим порушила вимоги п. 3 Постанови КМУ від 17.07.2019 року № 815 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій» (далі - Порядок), тобто скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 2042 КУпАП.

Згідно з пам`яткою (довідкою) від 16.03.2021 року (а. с. 37), ОСОБА_1 було роз`яснено ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

У відповідності до заяви ОСОБА_1 від 16.03.2021 року (а. с. 38), остання відмовилась від надання їй правової допомоги.

Суду також було надано відповідачем Витяг інформації з підсистеми «Ризик» щодо перетину державного кордону України громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 39), однак вказаний Витяг суд до уваги не приймає, оскільки громадянка України ОСОБА_3 не є стороною у справі, а отже вказаний Витяг до даної адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 відношення не має.

Частиною першою статті 2042 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Суд зазначає, що ч. 1 ст. 2042 КУпАП є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях.
За змістом ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» вбачається, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози.
Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Перебування в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях осіб, не залучених до проведення таких заходів, може тимчасово бути обмежено на період проведення таких заходів Командувачем об`єднаних сил. Законні вимоги посадових осіб, залучених до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, є обов`язковими для громадян і посадових осіб.
28.11.2019 року набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 815.
За положенням Порядку № 815, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово. Пропуск осіб, транспортних засобів та товарів через такі пункти здійснюється відповідно до режиму їх функціонування, встановленого Командувачем об`єднаних сил. Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону. Рух автомобільного транспорту в межах контрольованої території від контрольних пунктів до лінії розмежування та у зворотному напрямку здійснюється лише дорожніми коридорами (автомобільними). Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено. Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті) за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються).
За рішенням Командувача об`єднаних сил у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у випадках, передбачених законодавством, можуть встановлюватися додаткові обмеження та/або заборони переміщення осіб, не залучених до проведення таких заходів, транспортних засобів та товарів. Виконання законних вимог уповноважених службових осіб військових формувань, правоохоронних та інших державних органів, яких залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та які здійснюють контроль в`їзду/виїзду, є обов`язковим для всіх осіб, які в`їжджають на тимчасово окуповані території та виїжджають з таких територій.
Отже, адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, настає у разі порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зі змісту спірної постанови № 147452 від 16.03.2021 року, а також відповідно до доводів ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), викладених у відзиві, встановлено, що висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, зроблено на підставі Витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відповідно до якого відсутні дані офіційного в`їзду/виїзду на територію України через працюючий КПВВ, а також на підставі пояснень ОСОБА_1 , яка визнала свою провину, однак, як вже було зазначено вище, адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, настає у разі порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, а не у разі порушення порядку перетину державного кордону України. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року у справі № 177/525/17.
Окрім того, як вже було зазначено вище, додані відповідачем до відзиву на позовну заяву пояснення ОСОБА_1 від 16.03.2021 року спростовують доводи відповідача стосовно визнання ОСОБА_1 допущеного правопорушення, оскільки з пояснень вбачається, що позивач допущене правопорушення та адміністративне стягнення, що накладається на неї, оспорює.
Відповідачем, в порушення ч. ч. 2, 5 ст. 77 КАС України, не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача оскаржуваної постанови.
Відповідачем не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача.
Суд зазначає, що особа підлягає притягненню до відповідальності за ч. 1 ст. 2042 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.
З пункту 2 Порядку № 815 вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій. Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку № 815 визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1 ст. 2042 КУпАП, за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України» передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.
Зокрема, стаття 2041 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України, а саме: перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних, достовірних, допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою судді від 28.05.2021 року на підставі ст. 133 КАС України відстрочено позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, з огляду на що, враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), який є суб`єктом владних повноважень, на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 454,00 грн.
Керуючись статтями 2042, 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 139, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника групи ІПК (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. лейтенанта ОСОБА_2 (старший прикордонних нарядів в пункті пропуску «Мілове»), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 147452 від 16.03.2021 року, винесену начальником групи ІПК віпс (тип А) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим прикордонних нарядів в пункті пропуску, ст. лейтенантом ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на користь держави на р/р: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.)
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 25 червня 2021 року.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду А.О. Гончарова