Справа № 520/908/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24 червня 2021 р. Справа № 520/908/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання - Сузанського О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 25.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Гримайло А.М., м. Харків по справі № 520/908/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до інспектора роти 5, батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції Гуцуляка Вадима Сергійовича про визнання дій протиправними щодо невинесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, визначене вимогами ст. 284 КУпАП та вимог п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 та зобов`язання винести постанову передбачену вимогами ст. 284 КУпАП. Стягнути судовий збір з відповідача.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25.03.2021 р. у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25.03.2021 року по справі № 520/908/21 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано дії ОСОБА_2 інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції протиправними.

Зобов`язано Гуцуляка Вадима Сергійовича інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції винести постанову передбачену вимогами ст. 284 КУпАП.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

14 червня 2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 4300.00 грн. (з урахування наданих уточнень), в обґрунтування якого надано докази їх понесення.

Представником Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надано заперечення, в яких зазначено, що вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу є не доведеним та необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Представники сторін належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Відповідно ч. 3, 4 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат позивачем додатково надано до матеріалів справи: копію договору б/н про надання правової допомоги від 12.06.2019, копії актів приймання-передачі виконаних робіт від 21.01.2021, від 11.03.2021, від 30.03.2021, які є додатками до договору про надання професійної правничої допомоги від 12.06.2019, копію розрахунку витраченого часу, квитанцію б/н від 14.06.2021 про сплату професійної правничої допомоги.

Згідно п. 3.1 договору від 12.06.2019 про надання правової допомоги сторони домовилися для визначення вартості послуг за цим Договором. Вартість однієї години роботи адвоката визначена в розмірі 1000 грн.

Від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшло заперечення проти заяви про стягнення судових витрат, в якому вказав на те, що акти приймання-передачі виконаних робіт від 21.01.2021, від 11.03.2021, від 30.03.2021 не містять інформації про кількість фактично витраченого адвокатом часу, а акт приймання-передачі правничої допомоги до договору б/н про надання професійної допомоги від 14.06.2021 містить опис правової допомоги наданий адвокатом але графа "про розмір винагороди за договором, узгоджений сторонами грн." є не заповненою, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог адвоката щодо витрат на правову допомогу.

Колегія суддів ураховує вказані заперечення та зазначає, що враховуючи складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, суму заявлених позовних вимог, значення справи для сторони, факт того, що представник позивача приймав участь в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що сума витрат на правничу допомогу у вигляді представництва інтересів позивача адвокатом Манько Олексієм Михайловичем підтверджена належними і допустимими доказами в частині надання таких видів правничої допомоги на загальну суму 4300 грн.

Колегія суддів зауважує, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач, у разі заперечення зазначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Водночас, відповідачем у запереченнях з приводу заявленого до відшкодування розміру судових витрат, не було наведено жодного доводу, який би свідчив про неспівмірність заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт або непідтвердження вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті виконаних робіт, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із представництвом його інтересів адвокатом Манько О.М. у розмірі 4300 грн. та стягнення цих витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242, 252, 308, 310, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4300 (чотири тисячі триста) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.