Справа № 736/515/21
Суддя: Чурупченко М. І.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/515/21
Номер провадження 2-а/736/13/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

представника позивача - Тихоновського Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради в особі адміністративної комісії при виконавчому комітеті, про визнання рішення неправомірним, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Позивач, 08 квітня 2021 року звернувся до суду з позовом до Корюківської міської ради в особі адміністративної комісії при виконавчому комітеті, про визнання рішення неправомірним та просить: визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корюківської міської ради №6 від 30.03.2021 року про накладання адміністративного стягнення, за порушення ч.2 ст.156 КУпАП, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. та надіслати справу на новий розгляд.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення №6 від 30 березня 2021 року Корюківської міської ради в особі адміністративної комісії при виконавчому комітеті вона була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн., за те, що 26 лютого 2021 року близько 15 год. 50 хв. на своєму робочому місці, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться в АДРЕСА_1 , здійснила продаж тютюнового виробу, а саме: одну пачку цигарок BOND, неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

З даною постановою вона не згодна. Із змістом Постанови не погоджується, тому вона змушена звернутись до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, а також надав відзив на позовну заяву та просив відмовити у її задоволенні.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення №6 від 30 березня 2021 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корюківської міської радипозивач була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн., за те, що 26 лютого 2021 року близько 15 год. 50 хв. на своєму робочому місці, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться в АДРЕСА_1 , здійснила продаж тютюнового виробу, а саме: одну пачку цигарок BOND, неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,. чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також свідками та іншими документами та доказами.

Звертаючись з даним адміністративним позовом про скасування зазначеної вище постанови, позивач посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без роз`яснення їй прав та обов`язків, без з`ясування обставин справи.

Подія вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яку передбачена ч.2 ст.156 КУпАП, не доведена за допомогою допустимого доказу - розрахункового документу, що свідчить про факт продажу нею сигарет особі, що не досягла 18 років.

Позбавлення можливості скористатися послугами адвоката під час розгляду справи є істотним порушенням таких засад провадження в справі про адміністративне правопорушення, як законність, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, безпосередність дослідження показань та інших доказів. Ці порушення мають визнаватися достатніми і необхідними для визнання результатів розгляду обвинувачення сумнівними, недостовірними і такими, що не відповідають істині. За їх наявності постанова не може (не повинна) залишатися в силі, вона підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд, коли обвинувачення у вчиненні правопорушення належить повторно розглянути із дотриманням процесуальних прав обвинуваченої особи.

Відповідно до ч.4 ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, продавець повинен звернутися до такого покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує його вік.

Тобто за законом, продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння не зобов`язаний отримувати у всіх покупців пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння паспорти або інші документи, які підтверджують вік таких покупців; таке зобов`язання у продавця виникає за певних обставин - у нього з`явилися сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Позивач не може бути підданий відповідальності, доки його вина не буде доведена в законному порядку, як наслідок саме адміністративна комісія зобов`язана здобути докази, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, що позивач винен в вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення є наявність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення (вина).

Означення винної дії (умисної або необережної) наведено в статтях 10, 11 КУпАП. Оформлення продажу товару позивачем, зокрема сигарет, здійснюється у відповідності до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тобто через реєстратори розрахункових операцій (касові апарати) за допомогою розрахункового документа (фіскального чека), що підтверджує виконання розрахункових операцій.

Як наслідок, єдиним допустимим доказом продажу позивачем сигарет є розрахунковий документ (фіскальний чек), що підтверджує виконання розрахункової операції - продажу сигарет.

Такого допустимого доказу (фіскального чеку) під час винесення рішення відповідач не мав, а тому відповідач бездоказово прийшов до висновку про наявність події вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП.

При цьому варто зважити, що якщо б за допомогою допустимого доказу (фіскального чеку) було підтверджено факт продажу сигарет, то притягнення до відповідальності відбувається за умисне вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП, тому адміністративній комісії потрібно було б встановити - у позивача виникли обґрунтовані сумніви щодо недосягнення ОСОБА_2 18-річного віку, як наслідок, позивач, отримавши від нього паспорт або інші документи, які підтверджують його вік - з`ясував, що ця особа не досягла 18- річного віку, проте позивач все одно продала сигарети ОСОБА_2 .

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, що свідчать - позивач, отримавши інформацію, що ОСОБА_2 не досяг 18-річного віку, все одно продав сигарети вказаній особі - тому позивач не вчиняв умисно адміністративне правопорушення, що передбачено ч.2 ст.156 КУпАП.

Вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП відбулось би з необережності, коли б адміністративна комісія встановила - ОСОБА_2 на вигляд не має 18-річного віку, як наслідок у позивача повинен був би виникнути обґрунтований сумнів щодо досягнення ОСОБА_2 18-річного віку, проте продавець не виконавши своїх законних зобов`язань (не отримавши від ОСОБА_2 паспорт або інші документи, які підтверджують його вік) все одно продав сигарети ОСОБА_2 .

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, що свідчать - ОСОБА_2 на вигляд не досяг 18-річного віку, як наслідок у позивача повинен був би виникнути обґрунтований сумнів щодо досягнення ОСОБА_2 18-річного віку - тому позивач не вчиняв з необережності адміністративне правопорушення, що передбачено ч,2 ст.156 КУпАП.

Для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративні правопорушення, а саме - чи має на вигляд ОСОБА_2 18-річний вік, для того щоб довести у позивача повинен був би виникнути обґрунтований сумнів щодо досягнення ОСОБА_2 18-річного віку - відповідач мав викликати ОСОБА_2 на розгляд справи, проте цього не зробив, тобто формально підійшов до розгляду справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а вирішення її в точній відповідності з законом - ч.1 ст.245 КУпАП.

Відповідач, в порушення ч.1 ст.245, ст.ст.7, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, зокрема не отримав докази, які свідчать - ОСОБА_2 на вигляд не досяг 18-річного віку, тому у позивача повинен був би виникнути обґрунтований сумнів щодо досягнення ОСОБА_2 18-річного віку, як наслідок продавець зобов`язаний був отримати в цього покупця паспорт або інші документи, які підтверджують його вік.

Позивач в письмових поясненнях, що надавалися поліцейському, зазначив, що в нього не виникало обґрунтованого сумніву що особа не досягла 18-річного віку.

Як зазначено в частині 4 пункту 24 Постанови пленуму Верховного суду України від 23.12.2005р. №14 - в постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також в змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 120497 від 26.02.2021 року в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності записано «обіцяю більше неповнолітнім тютюнових виробів не продавати», а також в поясненнях не свідчить про визнання позивачем своєї вини.

Вказаний запис був зроблений позивачем на вимогу поліцейських, оскільки позивач перебувала у ситуації, за якої не мала можливості належним чином ознайомитися з обвинуваченням та доказами проти неї (особу, якій за твердженням поліцейських не було 18 років, проте було продано сигарети, позивачу для впізнання не пред`являли; документи такої особи позивачу не показували, чек на продажу такій особі сигарет також не пред`являли), адекватно оцінити їх. Тобто в ситуації наявності поліцейських на робочому місці позивача, вона була вразливою і потребувала підтримки, зважаючи на своє процесуальне становище, а тому на вимогу поліцейських здатна була написати будь що і будь де.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 08.07.2020 року по справі №177/525/17 (пункт 47), що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований під час розгляду даної справи - водночас Суд відхиляє доводи скаржника про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

При цьому під час розгляду даної справи слід застосувати норми статті 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Як свідчить зміст протоколу засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корюківської міської ради від 30.03.2021 року №3, пояснення позивача під час розгляду справи не надавалися, докази (документи) при розгляді справи не досліджувалися, що є порушенням ст.281 КУпАП.

Наявність в протоколі про адміністративне правопорушення підпису позивача про те, що їй роз`яснено статтю 268 КУпАП не свідчить, що відповідач роз`яснював позивачу права, що передбачені ст.268 КУпАП під час розгляду справи 30 березня 2021 року.

Однією з підстав подачі позовної заяви є те, що 30.03.2021 року під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивача не ознайомлювали з правами, що передбачені статтею 268 КУпАП, як наслідок вона була позбавлена фактичної можливості (в матеріальному сенсі) ними скористатися, зокрема шляхом подачі заяв, клопотань.

Постанова, що оскаржується, таких доказів та мотивів не містить.

Крім цього, відповідно ст. 281 КУпАП при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються: 1) дата і місце засідання; 2) найменування і склад органу, який розглядає справу; 3) зміст справи, що розглядається; 4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; 5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; 6) документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; 7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження. Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу. Але, колегіальним органом (адміністративною комісією) не було досліджено при розгляді справи документів та будь-яких доказів ( чек на купівлю сигарет, акт закупки чи інший товарний чек чи документ на придбання сигарет).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Особливостями, встановленими КУпАП, а саме статтею 293 (розгляд скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення) визначено види рішень, які приймає суд при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення, зокрема рішення про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд (п.2 ч.1 ст.293).

Доказів вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, що відповідальність за правопорушення передбачене ч.2 ст.156 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечує проти вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корюківської міської ради Чернігівської області за № 6 від 30.03.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, задовольнивши тим самим позов ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, понесені нею витрати на правничу допомогу згідно акту виконаних робіт та квитанції, що складають 2000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 251, 268, 281,283, 284, 287 - 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 90, 229, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корюківської міської ради №6 від 30.03.2021 року про накладання адміністративного стягнення, за порушення ч.2 ст.156 КУпАП, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП.

Стягнути з Корюківської міської ради Чернігівської області, код 04061760, на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. у повернення понесених нею витрат на правову допомогу згідно акту виконаних робіт та квитанції.

Стягнути з Корюківської міської ради Чернігівської області, код 04061760, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 - 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) у повернення сплаченого нею судового збору.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Корюківський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. І. Чурупченко