Справа № 460/8399/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
18 червня 2021 року м. Рівне №460/8399/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом
доУправління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради
про зобов`язання до вчинення певних дій,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №460/8399/20 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради; Визнано протиправними дії Управління щодо нараховування і виплати ОСОБА_1 за 2020 рік, належної йому одноразової грошової допомоги до 5 травня у зменшеному розмірі; Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради провести перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням виплаченої суми. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 16.01.2021.

09.06.2021 до суду надійшла заява Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради про відстрочення виконання рішення суду по справі №460/8399/20 до 15.02.2022

Заява ґрунтується на тому, що на виконання рішення суду по справі №460/8399/20 Управлінням 26.05.2021 було здійснено перерахунок ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного Суду України "від 27.02.2020 року №3-р/2020. Нарахована грошова допомога з урахуванням виплаченої суми становить 6800,00 грн., однак на даний час не може бути виплачена, так як що фінансування виплати до 5 травня здійснюється за рахунок коштів державного бюджету - Кошторисні призначення та паспорт бюджетної програми по КТКВК 251150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед батьківщиною», а станом на сьогоднішній день кошти на виконання рішень судів не надійшли.

Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради покликається на те, що після направлення виконавчих документів до органу Казначейства, останнім як наслідок не проводяться платежі за платіжними дорученнями за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету, крім платежів, зазначених у п.25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, що призводить до критичної ситуації, спричиняє соціальну напругу серед незахищених верств населення та унеможливлює здійснення Управлінням видатків по незахищеним платежам, а саме: оплата послуг з професійної адаптації ветеранів війни; оплата послуг з реабілітації дітей з інвалідністю; організація діяльності органу місцевого самоврядування (придбання паперу, канцтоварів, конвертів, оплата телекомунікаційних та інших послуг, тощо); виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

За наведеного Управління просило відстрочити виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №460/8399/20 за позовом ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії терміном на 1 (один) рік - до 15.02.2022.

Розглянувши заву про відстрочення виконання рішення суду по справі №460/8399/20 суд врахував таке.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За правилами частин першої, третьої, четвертої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відстрочення виконання судового рішення може мати місце виключно за умови існування обґрунтованих обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом.

При цьому, обґрунтованими є виключні обставини, які є об`єктивно непереборними і наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради на підтвердження існування обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду покликається лише на те, що не надійшли кошти на виконання судових рішень за відповідною бюджетною програмою. Однак жодних доказів цьому не надало, як і не підтвердило жодним чином свої твердження про те, що виконання саме судового рішення у справі №460/8399/20 спричинило блокування платежів за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету, крім захищених статей.

Також заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження обґрунтованості такого тривалого строку, на який останній просить відстрочити виконання судового рішення. Слід зазначити те, що відстрочення виконання судового рішення строком на один рік є найбільш сприятливою умовою для боржника при виконанні судового рішення.

Крім того, боржник, звертаючись із заявою про відстрочення виконання рішення суду, не наводить обставин з посиланнями на докази з приводу того, що після закінчення цього строку він матиме об`єктивну можливість виконати рішення суду та сплатити заборгованість перед позивачем у повному обсязі одним платежем.

Тобто, вимоги, які ставить відповідач у своїй заяві не забезпечують виконання судового рішення в майбутньому.

За усього наведеного, суд дійшов висновку, що наведені у клопотанні про відстрочення виконання судового рішення обставини не підкріплені належними і допустимими доказами, а відтак не можуть вважатися такими, що істотно ускладнюють його виконання або роблять це неможливим.

При цьому, суд зауважує, що відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про розстрочення/відстрочення виконання судового рішення, із наведенням у ній відповідних обґрунтувань та з посиланнями на відповідні докази.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити Управлінню праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду по справі №460/8399/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений 18.06.21

Суддя Н.В. Друзенко