Справа № 240/13919/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/13919/20

Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

25 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України), у якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо незастосування пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні за період з 01 березня 2018 року по 06 березня 2020 року розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленого на 1 січня 2018-2020 років;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) провести перерахунок і доплату за період з 01 березня по 31 грудня 2018 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01 січня 2018 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) провести перерахунок і доплату за період з 01 січня по 31 грудня 2019 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України від 23 листопада 2018 року №2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01 січня 2019 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) провести перерахунок і доплату за період з 01 січня по 06 березня 2020 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) провести перерахунок та доплату за період з 01 січня 2019 року по 06 березня 2020 року належних з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, обчисленого із розмірів посадового окладу та розміру окладу за військове звання, визначених з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) провести перерахунок та доплату належної з урахуванням проведених раніше виплат одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону № 2011-XII у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожним повним календарний рік служби на день звільнення, обчисленого із розміру посадового окладу та розміру окладу за військове звання, визначених з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач до 06 березня 2020 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України).

В період з 01 березня 2018 року по день звільнення розміри посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу були встановлені від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В липні 2020 року позивач звернувся письмово до відповідача із заявою здійснити перерахунок та доплату належного йому за 2018 - 2020 роки грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Листом від 10 серпня 2020 року № 177/11/44/36/ч-190 відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку даним правовідносинам, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача, позаяк існує нечіткість Постанови №704, коли Примітки до Додатків 1, 14 на які посилається позивач і які, не визнає відповідач, є в свою чергу частинами даного нормативно-правового акта, які представляють державно-владний припис, призначений для спеціального текстового або символічного підкреслення, має супровідний характер.

В даному випадку, суд першої інстанції виходив з того, що в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

В силу ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІІ (Закон № 2262-XII), призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 (Постанова № 704) збільшені розміри грошового забезпечення військовослужбовців. На виконання вказаної правової норми Закону № 2262-XII та Постанови № 704, Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (Постанова № 103).

Згідно структури Постанови № 704, пунктом 1 її постановляючої частини затверджені нормативні акти, зокрема тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).

У пункті 4 постановляючої частини Постанови № 704, у якій містяться нормативні положення, наведений порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 Постанови № 704 на час прийняття цієї постанови передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Згідно з пунктом 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 року за № 381/10661, включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Отже, додатки 1 та 14 до Постанови № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Водночас, Постановою № 103 до пункту 4 Постанови № 704 внесено зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 1 січня 2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводитися виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Однак, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови з яких не було вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводитися виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, що є суто технічною помилкою, а не колізією норм права, яка не впливає на розміри окладів, оскільки Примітки Додатків 1 та 14 Постанови № 704 не є нормами права та не встановлюють розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, а лише роз`яснюють, у даному випадку, порядок обчислення (множення посадового окладу на відповідний тарифний коефіцієнт тощо).

Правовою нормою, яка встановлює розмір посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців та порядок їх обчислення є пункт 4 Постанови №704.

Одночасно, суд вважає за необхідне відмітити, що пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 6 грудня 2016 року, який набрав чинності 1 січня 2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До того ж, Додатки 1 і 14 до Постанови № 704 затверджені 30 серпня 2017 року, а пункт 4 цієї ж постанови змінено 21 лютого 2018 року на підставі Постанови № 103, відповідно пріоритетним в цьому випадку є положення саме пункту 4 Постанови № 704.

З урахуванням наведеного, судова колегія доходить до переконання, що згідно з Постановою № 704 (в редакції Постанови № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Ці ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.02.2021 у справі № 240/11952/19.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, які обґрунтовані посиланням на текст приміток до Додатків 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704, оскільки ці примітки не містять норм права та не узгоджуються з п. 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 № 1038, яка застосовується з 01.10.2020, внесено зміни до Приміток до Додатку 1 та Додатку 14.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, на 01.01.2019 року та на 01.01.2020 відповідач діяв правомірно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо незастосування п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням у період з 01.03.2018 до 31.12.2018, з 01.01.2019 до 31.12.2019 та з 01.01.2020 до 06.03.2020.

Крім того, оскільки позивачу відмовлено в перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розміри яких обчислені з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 рік, Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2019 рік та Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу за період з 01.03.2018 до 31.12.2018, з 01.01.2019 до 31.12.2019 та з 01.01.2020 до 06.03.2020 року сум основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, з урахуванням перерахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, виходячи із 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07 12.2017 "Про держаний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 "Про держаний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 та встановленого Законом України від 14.11.2019 року "Про державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 року з урахуванням виплачених сум, у зв`язку з тим, що зазначені вимоги є похідними.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, зважаючи на недоведеність обставин, неврахування усіх обставин в справі, що мають значення для її вирішення, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Віськової частини НОМЕР_1 (9 прикордонного загону Державної прокордонної служби України) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.