Справа № 160/4979/21
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року Справа № 160/4979/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати йому допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням у розмірі 100% середньої заробітної плати донора незалежно від стажу роботи;
- скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, яке викладене у листі-відмови від 31.12.2020 року № 03-10/7441;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому допомогу по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням у розмірі 100% середньої заробітної плати донора незалежно від стажу роботи незалежно від стажу роботи відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про донорство крові» та пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
В обґрунтування позову у заявах по суті посилався на протиправні дії та рішення відповідача, який при виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням застосував обмеження визначені статтею 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» замість того, що б нарахувати та виплатити таку допомогу з урахуванням статті 10 Закону України «Про донорство крові» та пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з огляду на те, що він є донором крові, який протягом року безоплатно здавав кров.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що він не є належним відповідачем у справі. Зауважує, що лише здійснює фінансування заяв-розрахунків, що надходять від страхувальників (роботодавців) для надання матеріального забезпечення застрахованим особам.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що позивач станом на момент виникнення спірних правовідносин працював у ПРаТ «ДМЗ» та здавав безкоштовну донорську кров максимально допустимими дозами 09.01.2020 й 12.03.2020 року на базі КП «Дніпропетровська обласна станція переливання крові», що підтверджується довідкою цією установи (КП) від 25.11.2020 року № 1201.
Не є спірним, що відповідно до листка непрацездатності серії АДЮ № 584961 позивач у період 23.09.2020 по 09.10.2020 року перебував на лікарняному та виплату йому допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням за рахунок коштів відповідача здійснено із застосуванням обмеження, що визначені статтею 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема, у розмірі 100% залежно від страхового стажу (8 років) 1971,12 грн. відповідно до поданої заяви-розрахунку від 19.10.2020 року.
Із матеріалів справи слідує, що указаним обставинам передували дії роботодавця позивача (ПРаТ «ДМЗ»), який звертався до відповідача із листом від 07.12.2020 року, в якому просив надати роз`яснення щодо можливості застосування до позивача пільги, передбаченої статтею 10 Закону України «Про донорство крові» та пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Листом про розгляд звернення від 31.12.2020 року № 03-10/7441 відповідача повідомив страхувальника та застраховану особу про відсутність підстав для надання спірної пільги, з урахуванням того, що страховий стаж останнього в дванадцяти місяцях, що передував страхову випадку (вересень 2019 серпень 2020 року) склав менше 6 місяців, а довідка КП «Дніпропетровська обласна станція переливання крові» від 25.11.2020 року № 1201 складена не за встановленою формою.
Указані обставини і слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що особам, які безкоштовно здають кров надаються додаткові пільги, передбачені законодавством України.
Так, статтею 10 Закону України «Про донорство крові» передбачено, що донорам, які протягом року безоплатно здали кров та (або) її компоненти у сумарній кількості, що дорівнює двом разовим максимально допустимим дозам, допомога по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з захворюванням виплачується у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати донора незалежно від стажу роботи. Така пільга цим донорам надається протягом року після здачі крові та (або) її компонентів у зазначеній кількості.
Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; одному з батьків або особі, що їх замінює та доглядає хвору дитину віком до 14 років, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи; ветеранам війни, постраждалим учасникам Революції Гідності та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, віднесеним до жертв нацистських переслідувань відповідно до Закону України "Про жертви нацистських переслідувань"; донорам, які мають право на пільгу, передбачену статтею 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові"; особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу.
А відтак, відповідно до наведених норм, донори крові мають право на пільги у вигляді отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з захворюванням виплачується у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати донора незалежно від стажу роботи.
Умовами для отримання цих пільг визначено те, що вона надається протягом року після здачі крові та (або) її компонентів у сумарній кількості, що дорівнює двом разовим максимально допустимим дозам.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має право на отримання зазначеної пільги з урахуванням того, що він здавав безкоштовну донорську кров максимально допустимими дозами 09.01.2020 й 12.03.2020 року, а страховий випадок виник протягом року після здачі крові.
Та обставина, що довідка КП «Дніпропетровська обласна станція переливання крові» від 25.11.2020 року № 1201 не відповідає встановленій формі не є підставою для позбавлення соціальної пільги, оскільки позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення цією довідки тієї чи іншої установи з переливання крові.
При цьому, судом ураховується, що відповідач лише здійснює фінансування заяв-розрахунків, що надходять від страхувальників (роботодавців) для надання матеріального забезпечення застрахованим особам.
Разом з тим, як вже встановлено вище, роботодавець позивача (ПРаТ «ДМЗ»), звертався до відповідача із листом від 07.12.2020 року, в якому просив надати роз`яснення щодо можливості застосування до позивача пільги, передбаченої статтею 10 Закону України «Про донорство крові» та пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та отримав відповідь про відсутність на це законних підстав.
За встановлених у цій справи обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, а належним способом захисту порушених прав в силу правового регулювання є зобов`язання відповідача здійснити фінансування роботодавця позивача щодо виплати позивачеві допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням у розмірі 100% середньої заробітної плати донора незалежно від стажу роботи із урахуванням раніше сплачених сум.
У задоволенні вимог про визнання протиправними дій та рішення відповідача слід відмовити, адже лист останнього від 31.12.2020 року № 03-10/7441 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а фактичну виплату та нарахування допомогу по допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням здійснює страхувальник (роботодавець).
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, проте судові витрати підлягають стягненню на користь позивача у повному обсязі, ураховуючи безпідставне обмеження соціальних прав позивача як почесного донора крові.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області здійснити фінансування ПРаТ «Дніпровський металургійний завод» щодо виплати ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням у розмірі 100% середньої заробітної плати донора незалежно від стажу роботи із урахуванням раніше сплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім),00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна