Справа № 359/5388/21
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/122/2021
Справа № 359/5388/21
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

18 червня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про визнання протиправною та скасування постанови про визнання мінімальних витрат , про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника, визнання протиправною бездіяльність щодо неповернення виконавчого документа стягувачу ,-

встановив:

21.09.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій позивач просить :

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2021 року ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.06.2021 року ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.06.2021 року ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не повернення виконавчого документу стягувану та зобов`язати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області за Постановою Київського апеляційного адміністративного суду №2а-372/2009 від 06 травня 2014 року стягувану без прийняття до виконання.

За змістом позовної заяви, позивач зазначив, що підставою для відкриття виконавчого провадження та ухвалення оспорюваних рішень державного виконавця була заява стягувача та виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області №2а-372/2009, виданий 06.05.2014 року.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, а саме з проханням: - заборонити Відповідачу вчиняти певні дії, а саме звертати стягнення з банківських рахунків ІВАN: НОМЕР_1 , рахунок отримувача: НОМЕР_2 , номер карти: НОМЕР_3 та ІВАN: НОМЕР_4 , рахунок отримувача: НОМЕР_5 , номер карти: НОМЕР_6 , відкритих в АТ ПРИВАТБАНК МФО:305299, які належать ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ), які були арештовані, на підставі Постанови державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Братусь Людмили Миколаївни «Про арешт коштів боржника» від 02.06.2021 року ВП №65641985.

Обґрунтовуючи подану заяву, зазначив, що не може використовувати належні йому рахунки для задоволення повсякденних життєвих потреб, чим порушені законні права та інтереси заявника, а списання коштів з банківських рахунків може призвести до можливого їх не повернення у випадку задоволення позову.

Одночасно до заяви подано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 681 гривня.

Дослідивши подану заяву, приходжу до висновку, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В силу вимог ч.5 ст.287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За змістом ч.2 цієї статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів частин четвертої - шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При цьому в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Встановлено, що обраний спосіб забезпечення шляхом заборони звертати стягнення з банківських рахунків ст.151 КАС України не передбачений, проте, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За змістом поданої заяви позивач просить вжити заходів забезпечення позову (заборонити звертати стягнення на грошові кошти на банківських рахунках), які можуть призвести до зупинення стягнення за виконавчим документом, який був відданий судом в порядку повороту виконання, що суперечить вищенаведеним вимогам п.5 ч.1 ст.151 КАС України .

Крім того, сам факт відкриття виконавчого провадження та визначення витрат виконавчого провадження, що можуть підлягати стягненню з боржника, а також арешт коштів, що є заходом забезпечення виконавчого провадження, не свідчить про те, що такі кошти будуть у найближчий час стягнуті.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Обмеження, що виникли у позивача у зв`язку з вжиттям таких заходів , як арешт коштів на рахунках, не позбавляють його права та можливості звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, які він вважає порушеними.

Суд звертає увагу, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

В той же час, будь-яких обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, при розгляді заяви про забезпечення позову не встановлено.

Думка, припущення позивача про ускладнення в майбутньому виконання рішення суду без підтвердних доказів не може бути визнана судом достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спірних правовідносинах, оскільки такі твердження є суб`єктивним судженням позивача.

Крім того, зазначаючи про протиправність ухвалених державним виконавцем рішень та стверджуючи, що, виконавчий лист мав бути повернутий виконавцем з підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також з підстав його невідповідності вимогам закону, позивач не долучив зазначених в позовній заяві постанов державних виконавців про повернення виконавчого документа стягувачу (від 29.03.2017, від 09.021.2020, від 20.03.2020 та від 10.03.2021). Однак повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Таким чином, ознак очевидної протиправності оскаржуваних дій та постанов виконавця у виконавчому провадженні ВП №65641985 на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, на підставі наданих заявником документів, не встановлено.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що заявником необґрунтовано та не доведено, що не вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

У зв`язку з цим у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст.2, 150-154, 160-161,248, 256, 268, 269, 287 Кодексу Адміністративного судочинства України -

постановив:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її отримання.

Суддя І. В. Муранова-Лесів