Справа № 210/5144/20 (2-а/210/7/21)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2021 року м. Дніпросправа № 210/5144/20 (2-а/210/7/21)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Солодова К.А.

за участі представників позивача Руденка А.П., Рибки М.П.

представника відповідача Прокопенка О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2021 р. (суддя Сільченко В.Є.) в справі № 210/5144/20 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кукоти Романа Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (далі Інспекція), головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кукоти Романа Олеговича (далі інспектор) про визнання протиправними дій, скасування «постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 267080995 до повідомлення серії ІД № 00146487 від 20.07.2020 р. за ч. 1 ст. 152№ КУпАП», звільнення від відповідальності на підставі ст. 279-3 КУпАП.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2021 р. позов задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 267080995 до повідомлення серії ІД № 00146487 від 20.07.2020 р. за ч. 1 ст. 152№ КУпАП; закрите провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 152№ КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі відповідач Інспекція просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вважає неправильним висновок суду першої інстанції про не керування позивачем 04.06.2020 р. автомобілем Mersedes-Benz E200, НОМЕР_1 , що на думку суду першої інстанції є підставою для скасування постанови, адже такий висновок спростовується змістом примітки до ст. 152№, частини першої статті 14-2 КУпАП стосовно настання відповідальності саме для власника транспортного засобу.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль Mersedes-Benz E200, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 , тобто відповідальною особою за адміністративне правопорушення є саме позивач.

До вказаного реєстру не вносилось відомостей про належного користувача транспортного засобу, тому відсутні підстави для звільнення позивача від відповідальності. При цьому посилається на пункт 21 Порядку

внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 р. № 1197.

На виконання статті 279-3 КУпАП жодна особа не зверталась із відповідними заявами до інспектора з паркування або інспекції щодо особи, яка вчинила правопорушення.

Фотознімки, зроблені інспектором, відповідають вимогам ст. 14-2 КУпАП, адже містять географічні координати 48.45411000, 35.05579380, які підтверджують знаходження автомобілю саме на паркувальному майданчику за адресою: м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 6-а, на фотознімках відображено дату 04.06.2020 р., час з 11.30 до 11.44, що підтверджує факт не оплати вартості послуг за користування майданчиком для платного паркування більш як за 10 хвилин.

Інформація про фіксацію правопорушення розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua та є належним доказом вчинення правопорушення.

Інформацією автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування підтверджено не оплату вартості послуг за користування майданчиком для паркування.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача Інспекції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач інспектор до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного перегляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності відповідача.

Представники позивача в судовому засіданні просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.06.2020 року позивач у м. Дніпро не був, автомобілем Mercedes- НОМЕР_2 , держномер НОМЕР_1 , не керував, а знаходився на робочому місці на території м. Кривий Ріг, що підтверджується довідкою з місця роботи позивача.

Згідно з наданими відповідачами роздруківками фото з місця паркування особу, що керувала вказаним автомобілем, не зафіксовано.

Тому суд першої інстанції вважав, що відповідачами не доведено поза розумними сумнівами той факт, що саме позивач 04.06.2020 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, а відповідачем не спростовано докази, надані стороною позивача, про його непричетність до скоєного правопорушення.

Враховуючи зазначене вище, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, у зв`язку з чим задовольнив позов, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрив.

Суд визнає приведений висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20.07.2020 р. інспектором з паркування Кукотою Р.О. прийнято постанову серії РАП № 267080995, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152№ КУпАП, яке полягає у тому, що 04.06.2020 р. о 11 год. 44 хв. транспортним засобом марки Mersedes-Benz E200, номерний знак НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою Д2030 вул. Василя Жуковського (вул. Жуковського) в районі буд. № 6-а м. Дніпро, з не оплатою вартості послуг за користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування, чим порушено абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1342, та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152№ КУпАП.

Постанова містить відомості, що фотозйомка здійснювалась за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook K 80V2.

Дослідженням фотознімків, поданих відповідачем на обґрунтування правомірності рішення, встановлено, що автомобілем марки Mersedes-Benz E200, номерний знак НОМЕР_1 , 04.06.2020 р. в період з 11 години 30 хвилини до 11 години 44 хвилини здійснено паркування на майданчику для платного паркування, що знаходиться по вул. Василя Жуковського, 6-а у м. Дніпро.

За відомостями автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування відсутній факт оплату вартості послуг за користування майданчиком для паркування.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 152№ Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) встановлено, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Відповідно до частини третьої статті 219 КУпАП від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Приміткою до статті 152№ КУпАП передбачено, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хв. користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою і другою цієї статті 152№ КУпАП, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

За змістом частини першої статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Приміткою до статті 14-2 КУпАП встановлено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

Частиною першою статті 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

За відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль Mersedes-Benz E200, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 .

Оскільки саме позивач є власником транспортного засобу марки Mersedes-Benz E200, номерний знак НОМЕР_1 , то саме позивач, враховуючи приведені правові норми, є суб`єктом цього правопорушення.

При цьому Єдиний державний реєстр транспортних засобів не містить відомостей про іншого (належного) користувача цього транспортного засобу, як це передбачено пунктом 21 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 р. № 1197, відповідно до якого внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Відповідно, доводи позивача, підтримані судом першої інстанції, стосовно того, що 04.06.2020 р. транспортним засобом керувала інша особа батько позивача, не мають правового значення в контексті спірних правовідносин.

Суд також звертає на наступне.

Статтею 279-3 КУпАП передбачені підстави для звільнення, зокрема, відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

За частиною першої цієї статті відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

В цьому випадку відсутній факт звернення батька позивача до органу (посадової особи), уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення, (в цьому випадку - відповідачі) із заявою про визнання факту правопорушення, а також відсутній факт надання документів на підтвердження, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з володіння позивача внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу.

Доводи представників позивача щодо відсутності паркомату на місці паркування 04.06.2020 р., а також інформації, що місце для паркування є платним, які висловлені в ході апеляційного перегляду справи, суд не розглядає, оскільки такі доводи не були підставою позову, не перевірялись судом першої інстанції, а в силу приписів частини п`ятої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Суд також визнає необгрунтованими такі підстави позову як порушення прав особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Так, частиною першою статті 268 КУпАП встановлено, що особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Статтями 279-1-279-4 цього Кодексу, зокрема, передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому зазначені позивачем у позові підстави щодо порушення його прав при прийнятті оскарженої постанови не можуть бути підставою для висновку про недотримання відповідачем процедури накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2021 р. в справі № 210/5144/20 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2021 р. в справі № 210/5144/20 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кукоти Романа Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Ухвалити в справі № 210/5144/20 нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кукоти Романа Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 24.06.2021 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та проголошено в судовому засіданні 24.06.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко