Справа № 320/7338/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

23 червня 2021 року м. Київ № 320/7338/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 (код: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (код: 07910662, адреса: 03113, м. Київ, пров. Артилерійський, 5В) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, відповідно до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414, а також Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 - на підставі якого, згідно розпоряджень (наказів) Міністра оборони України, які були доведені до відома всім військовим комісаріатам в Україні - телеграмами Міністра оборони України від 29.12.2018 вих. №248/9240, від 14.01.2020 вих. №248/291, від 27.01.2021 вих. №248/612 - було здійснено підвищення грошового забезпечення на відповідній посаді в Збройних Силах України. Внаслідок чого з 2019 року та у 2020 і 2021 роках військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотного складу, у складі екіпажів літаків, вертольотів, виплачували та продовжують виплачувати на даний час: - надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; - надбавки за роботу, що передбачає допуск до державної таємниці 10%; - надбавки за кваліфікацію 10%; - премія 130% від посадового окладу, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019;

- зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом з 01.04.2019 з врахуванням Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 - на підставі якого, згідно розпоряджень (наказів) Міністра оборони України, які були доведені до відома всім військовим комісаріатам в Україні - телеграмами Міністра оборони України від 29.12.2018 вих. №248/9240, від 14.01.2020 вих. №248/291, від 27.01.2021 вих. №248/612 - було здійснено підвищення грошового забезпечення на відповідній посаді в Збройних Силах України. Внаслідок чого з 2019 року та у 2020 і 2021 роках військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотного складу, у складі екіпажів літаків, вертольотів, виплачували та продовжують виплачувати на даний час: - надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; - надбавки за роботу, що передбачає допуск до державної таємниці 10%; - надбавки за кваліфікацію 10%; - премія 130% від посадового окладу. А також відповідно до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання процесуальним норм щодо її форми та змісту, суд констатує її невідповідність та вважає за необхідне залишити позов без руху.

Так, статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви, пунктами 4, 5, 8, 9 частини 5 якої передбачено, що в позовній заяві зазначаються: - зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; - у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Так, із позовної заяви убачається, що вимоги позивача звернуті до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема в частині дій відповідача щодо невиготовлення та ненадання ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії.

Однак, за змістом викладеного у позові та поданих матеріалів, суд не вбачає наявності відомостей та доказів на їх підтвердження, що позивач звертався до відповідача із зазначеною вимогою.

Крім того, у мотивувальній частині позовної заяви позивач вказує на те, що ним було отримано лист відповідача, у якому повідомлялося, що прийняття рішення про видачу відповідної довідки з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №704 - виходить за межі Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Суд звертає увагу, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак, матеріали позовної заяви не містять доказів вищевказаної відмови відповідача щодо невиготовлення та ненадання ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а відтак відсутні належні докази у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України щодо наявності порушених відповідачем прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Також, варто зауважити на тому, що позовна заява не містять нормативно-правового обґрунтування щодо безпосереднього обов`язку відповідача, зокрема у разі скасування чинних нормативно-правових актів автоматично сформувати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача та передати її до пенсійного органу, у тому числі за відсутності власної ініціативи позивача.

При цьому, позивач посилається на рішення Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17.12.2019 по типовій справі №ПЗ/9901/20/19 (№160/8324/19) залишеного без змін постановою Великою палатою Верховного Суду від 24.06.2020, та сам вказує на те, що строк звернення до суду має рахуватися саме з 24.06.2020.

В той же час, до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся 18.06.2021.

Щодо посилань позивача у поданому клопотанні на правові позиції Верховного Суду щодо необмеження будь-яким строком звернення до суду із вимогами, пов`язаними з виплатам сум пенсій за минулий час, варто відзначити позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 31.03.2021 по справі №240/12017/19, де Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав вважала за необхідне відступити від раніше викладених висновків про застосуванні строків звернення до адміністративного суду у відповідній категорії справ та дійшла зокрема такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суду не надано доказів того що позивач, без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання належних йому виплат, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових грошового забезпечення звернувся до відповідача чи пенсійного органу із заявою про надання йому відповідної інформації.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку.

Частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

Таким чином, з урахуванням викладеного, з метою дотримання розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, дотримання принципу рівності перед законом і судом, що відповідає міжнародним стандартам, зокрема частині 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, суд вважає за доцільне надати позивачеві час на усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів звернення до відповідача та отримання відповіді в контексті заявлених позовних вимог;

- письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно, непереборно, а не суб`єктивно, перешкоджали позивачеві звернутись до відповідача у період з 24.06.2020 з вимогою надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача. Пояснення слід надати, з урахуванням висновків суду наведених в даній ухвалі та постанови Верховного Суду від 31.03.2021 по справі №240/12017/19.

Згідно із частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 121, 122 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали надіслати за адресою: АДРЕСА_2 (електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.