Справа № 640/11970/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 червня 2021 року

м. Київ

справа №640/11970/20

адміністративне провадження №К/9901/20546/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року

у справі №640/11970/20

за позовом ОСОБА_1

до Національного антикорупційного бюро України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №640/11970/20.

Під час перевірки матеріалів касаційної скарги встановлено, що касаційна скарга подана з пропуском строків, встановлених статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги, інформації автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» та даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що, оскаржуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №640/11970/20, позивач вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою у строк, передбачений нормами КАС України, проте ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2021 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Згідно зворотнього поштового повідомлення (код 944) копію ухвали Верховного Суду від 05 травня 2021 року отримано позивачем 11 травня 2021 року, а 02 червня 2021 року (відповідно квитанції на поштовому конверті) ОСОБА_1 повторно направлено касаційну скаргу до Верховного Суду.

У касаційній скарзі позивач порушує питання поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду, а також у зв`язку із необхідністю додаткового часу для доопрацювання нової касаційної скарги.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Згідно статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

При цьому слід зауважити, що подання первинної касаційної скарги у встановлений законом строк, не передбачає зупинення строку на касаційне оскарження для заявника та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на касаційне оскарження.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому Верховний Суд вважає за необхідне акцентувати увагу ОСОБА_1 на тому, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, а строк, в межах якого повторно подано касаційну скаргу, потребує оцінці з огляду на надані докази отримання ухвали суду про повернення.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, позивач оскаржує рішення суду апеляційної інстанції щодо поновлення його на посаді Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску на касаційне оскарження, позивач, зокрема, зазначає про велику кількість проаналізованих ним судових рішень Верховного Суду, а також підготовку і направлення на адресу відповідача, Суду (не зазначаючи конкретно якого), Вищої ради правосуддя тощо ряд інших документів процесуального характеру, підготовка яких також була обмежена процесуальними строками, встановленими законом (а саме: доповнення від 12 травня 2021 року на адресу Вищого антикорупційного суду; клопотання від 13 травня 2021 року на адресу Оболонського районного суду м.Києва, апеляційну скаргу від 17 травня 2021 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду; доповнення від 17 травня 2021 року на адресу Вищої ради правосуддя; відзив від 19 травня 2021 року на ухвалу Національного антикорупційного бюро України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року та відповідні заперечення до неї; заяву від 21 травня 2021 року про роз`яснення ухвали Оболонського адміністративного суду від 14 травня 2021 року; апеляційну скаргу від 21 травня 2021 року у справі №756/4408/21; три позовні заяви до Окружного адміністративного суду м.Києва; дві апеляційні скарги у справі №640/11970/20 на процесуальні ухвали суду першої інстанції).

Разом з цим, оцінюючи твердження позивача щодо розумності строку подання вдруге касаційної скарги та надані ним документи, які, на переконання скаржника, є доказами поважності пропуску строку на касаційне скарження, Верховний Суд вказує на те, що ОСОБА_1 не зазначено належного обґрунтування із відповідною аргументацією необхідністю його звернення із зазначеними вище процесуальними документами до відповідача, Суду, Вищої ради правосуддя тощо та яким чином звернення до цих державних органів або до інших юридичних осіб пов`язано із складанням позивачем даної касаційної скарги.

Також, позивач пов`язує розумність строку звернення вдруге до суду касаційної інстанції із необхідністю виконання висновків, які зроблені в ухвалі Верховного Суду від 05 травня 2021 року, натомість Суд зауважує, що клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не містить посилання скаржника на те, на виконання конкретно яких висновків суду касаційної інстанції ОСОБА_1 було підготовлено та направлено до Суду, Вищої ради правосуддя тощо вказані ним вище документи процесуального характеру.

Таким чином, Верховний Суд дійшов до висновку, що наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що ОСОБА_1 без зайвих зволікань скористався своїм правом на повторне подання касаційної скарги, а також належним підтвердженням поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження.

Зокрема, враховуючи характер та суть спору, предмет касаційного оскарження, Суд вказує на те, що ОСОБА_1 не надано обґрунтованих пояснень та належних доказів щодо неможливості повторного звернення з касаційною скаргою після отримання ухвали Верховного Суду від 05 травня 2021 року в найкоротші строки; не доведено, що зволікання щодо повторного звернення зі скаргою через 22 дні після отримання зазначеної ухвали мало об`єктивно поважні причини, не зазначено відповідних аргументів і доводів щодо наданих ним доказів та які обставини ці докази підтверджують та яким чином надані ОСОБА_1 докази узгоджуються з іншими дослідженими та перевіреними судом апеляційної інстанції доказами.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Враховуючи обставини даної справи, матеріалами касаційної скарги не підтверджено поважність пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 05 травня 2021 року про повернення вперше поданої касаційної скарги (11 травня 2021 року) до повторного звернення з касаційною скаргою (02 червня 2021 року), Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

При цьому, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, у клопотанні скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року слід відмовити, а подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання ОСОБА_1 можливості повідомити Суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись статями 44, 121, 169, 328, 329, 330, 332 КАС України,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №640/11970/20 - залишити без руху.

3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Л.О. Єресько

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду