Справа № 520/13329/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 р.Справа № 520/13329/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 - Донця Артема Анатолійовича про розподіл судових витрат в адміністративній справі про стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на правову допомогу в адміністративній справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року по справі № 520/13329/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Міністерства охорони здоров`я України,

третя особа: ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Клініко-експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 30.05.2019 за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_1 в умовах Медичного центру ортопедичної реабілітації та профілактики «КІНЕЗІО» (ФОП ОСОБА_2 );

- стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства охорони здоров`я України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування висновку - відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувате вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2021 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 по справі № 520/13329/19 залишено без змін.

14.06.2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про розподіл судових витрат в адміністративній справі про стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на правову допомогу.

Представником позивача ОСОБА_2 - Романченком Олексієм Михайловичем подані клопотання про залишення клопотання третьої особи без розгляду на підставі ч.7 ст.139 КАС України та про відмову у задоволенні клопотання представника третьої особи або ж зменшення розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі до 1000 гривень.

24.06.2021 року від представника третьої особи надійшла заява про розгляд клопотання про розподіл судових витрат без його участі.

Окрім того, 24.06.2021 року до суду апеляційної інстанції від представника позивача надано клопотання про відмову у задоволенні клопотання про розподіл судових витрат з посиланням на ту підставу, що ч.2 статті 139 КАС України установлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Згідно з частиною одинадцятою статті 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позовних вимог та підтримувала позицію відповідача по справі, який є суб`єктом владних повноважень, отже вказана норма передбачає відшкодування відповідачу суб`єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши клопотання, дослідивши докази по справі, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім того колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Судом встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному суді 10.06.2021 р. судом не вирішувалося питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано клопотання про розподіл судових витрат, до якого додано: копію договору про надання правової допомоги б/н від 02.10.2017 року, копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 02.10.2017 року, акт виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги від 02.10.2017 року датований 07.06.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №57 від 07.06.2021 року про сплату за договором про надання правової допомоги від 02.10.2017 року на суму 16000 гривень, копію ордеру на представництво інтересів третьої особи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.7 ст.139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, як свідчать матеріали справи, ані третя особа, ані її представник при поданні своїх письмових пояснень по справі у суді апеляційної інстанції взагалі не зазначали про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, а найголовніше до закінчення судових дебатів не було зроблено заяву про те, що докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення суду. Доказів понесених витрат, зокрема договору про надання правової допомоги адвокатом або іншим фахівцем права та докази оплати його послуг, не надавали. Такі докази були надані до суду лише із клопотанням про розподіл судових витрат.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Крім того, ч.2 статті 139 КАС України установлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Згідно з частиною одинадцятою статті 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У даному випадку третя особа - ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позовних вимог та підтримувала позицію відповідача по справі, який є суб`єктом владних повноважень, отже вказана норма передбачає відшкодування відповідачу суб`єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням експертиз, та не передбачає стягнення з особи, яка не є суб`єктом владних повноважень судових витрат на професійну правову допомогу.

Враховуючи викладене, а також те, що третьою особою не було заявлено вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу та не було надано відповідних доказів до закінчення судових дебатів та прийняття постанови Другим апеляційним адміністративним судом від 10.06.2021 року у справі, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання про розподіл судових витрат у даному випадку відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 252 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 - Донця Артема Анатолійовича про розподіл судових витрат в адміністративній справі про стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на правову допомогу в адміністративній справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року по справі № 520/13329/19 - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.

Повний текст ухвали виготовлений 24.06.2021 року