Справа № 480/7886/20
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 р.Справа № 480/7886/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 23.02.21 року по справі № 480/7886/20

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Маяк"

до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області

про стягнення пені з суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з додатковою відповідальністю "Маяк", звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просив:

- стягнути з Державного бюджету України пеню у сумі 10982 грн з заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 40068 грн, заявленої згідно податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2010 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Маяк" пеню у сумі 10982 (десять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн. з невідшкодованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 40068 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач, Головне управління ДПС у Сумській області, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач у письмовому відзиві заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТДВ "Маяк" створено внаслідок реорганізації шляхом перетворення Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства "Маяк" у Товариство з додатковою відповідальністю на підставі рішення, прийнятого загальними зборами акціонерів Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства 22.01.2011, воно є правонаступником усіх прав та обов`язків (зобов`язань) Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства "Маяк", код за (а.с. 5, 6-38).

20.04.2010 СЗАТ "Маяк" подано до Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області податкову декларацію з ПДВ за 03 місяць 2010 року, реєстраційний номер у податковому органі - . Згідно податкової декларації було заявлено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 253930 грн (а.с. 39-40).

20.04.2010 до Управління Державного казначейства України у Тростянецькому районі Сумської області було надано копію податкової декларації з ПДВ за березень 2010 року з відміткою податкового органу про отримання.

21.10.2010 Охтирською МДПІ було складено акт за № 153/2332/03779142 про результати позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок у банку за березень 2010 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.02.2007 по 31.04.2007 (а.с. 48).

На підставі вищевказаного акту Охтирською міжрайонною державною податковою інспекцією було складено податкове повідомлення-рішення № /0 від 03.10.2010 на суму 40068 грн СЗАТ "Маяк" (а.с. 49), яке було скасовано постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі № 2а-8979/10/1870 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ ТДВ "Маяк" за березень 2010 року на суму 40068 грн та відмовлено товариству в задоволенні позовних вимог про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ в розмірі 40068 грн (а.с. 57-60).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 по справі № 2а-8979/10/1870 Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі № 2а-8979/10/1870 залишено без змін (а.с. 61-65).

Постановою Верховного Суду від 15.05.2018 по справі № 2а-8979/10/1870 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року у справі № 2а-8979/10/1870 залишено без змін (а.с. 66-68).

25.05.2018 ТДВ "Маяк" звернулося з листом № 84 від 25.05.2018 до ГУ ДФС у Сумській області щодо повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 40 068 грн (а.с. 69). ГУ ДФС у Сумській області отримано вказаний лист 29.05.2018, про що свідчить інформація Укрпошти, роздруківка з сайту Укрпошти (а.с. 71).

ТДВ "Маяк" повторно звернулося до ГУ ДФС у Сумській області з листом № 114 від 09.07.2018 (а.с. 72).

26.07.2018 ТДВ "Маяк" отримано листи №11992/10/18-28-12-02-18 від 27.06.2018 та № 13281/10/18-28-12-02-18 від 24.07.2018, в яких ГУ ДФС у Сумській області повідомило, що станом на 24.07.2018 у інтегрованій картці ТДВ "Маяк" по декларації з ПДВ за березень 2010 року обліковується переплата в сумі 40068 грн (а.с. 73-75).

Станом на 10.11.2020 ТДВ "Маяк" не отримало суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявлену згідно податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2010 року, зареєстровану Охтирською міжрайонною державною податковою інспекцією 20.04.2010 за № у розмірі 40068 грн, у зв`язку з чим звернулося до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності вчиненої ним бездіяльності.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Корнеліус Україна пені у розмірі 10982,00 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.8 ст. 200 ПК України передбачено, що до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Згідно п. 200.10 ст. 200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п. 200.13 ст. 200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Наведені норми пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України узгоджувалися із пунктами 6 та 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року № 39 (чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 200.14 статті 200 ПК України визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Отже, аналізуючи наведені норми, колегія суддів доходить висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин ПК України було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Законами України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році та від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні внесено зміни до статті 200 ПК України, зокрема, й щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін до ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 визнано таким, що втратив чинність Порядок № 39.

Відповідно до п.п. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно п.п. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (далі - Порядок № 26).

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже на суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання контролюючим органом до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року по справі №825/388/15-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підстави для відступлення від правової позиції Верховного Суду судом не встановлені, а сторонами не повідомлені.

Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що неузгодженість в роботі між органами державної влади, у цьому випадку між податковим органом та органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не може слугувати причиною порушення прав платників податків у сфері бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

З огляду на те, що позивачем заявлено бюджетне відшкодування у відповідності до вимог законодавства, така сума (10982,00 грн.) не відшкодована з незалежних від платника податків причин, позивач набув право вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 803/655/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15 (провадження №11-778апп18).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 по справі № 2а-8979/10/1870 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі № 2а-8979/10/1870 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 03.10.2010 № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Товариству з додатковою відповідальністю "Маяк" за березень 2010 року на суму 40068 грн залишено без змін і ця ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 по справі № 1840/3217/18, яке набрало законної сили 24.01.2019, був задоволений позов ТДВ "Маяк" про стягнення пені за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 40068 грн за період з 20.10.2015 по 20.08.2018 (а.с. 77-80).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 по справі № 480/2751/19, яке набрало законної сили 07.09.2020, задоволено позов ТДВ "Маяк" про стягнення пені за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 40068 грн за період з 21.08.2018 по 03.12.2019 (а.с. 81-84).

Станом на 10.11.2020 ТДВ "Маяк" не отримало суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 40 068 грн, заявлену згідно податкової декларації з податку на додану вартість за 03 місяці 2010 року, реєстраційний номер у податковому органі - від 20.04.2010, у зв`язку з чим ТДВ "Маяк" складено розрахунок пені за період з 04.12.2019 по 31.12.2020 включно.

Відповідно до вказаного розрахунку сума нарахованої пені складає 10982 грн (а.с. 123).

З викладеного слідує, що пеня нарахована на суму заборгованості підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Маяк".

Доводи представників відповідача про відсутність з 31.07.2018 року залишку від`ємного значення по ПДВ у позивача не знайшли свого підтвердження ані в ході розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду. Крім того вказані доводи спростовується рішеннями Сумського окружного адміністративного суду по справі № 1840/3217/18, яким стягнуто пеню за період з 20.10.2015 по 20.8.2018, та по справі № 480/2751/19, яким стягнуто пеню за період з 21.08.2018 по 03.12.2019, а також рішенням суду про стягнення суми бюджетного відшкодування в розмірі 40068 грн.

Відповідно до ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь ТДВ "Маяк", пені у розмірі 10982,00 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року по справі № 480/7886/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова

Повний текст постанови складено 25.06.2021 року