Справа № 160/9861/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 червня 2021 року Справа 160/9861/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження № 58162291 від 23.01.2019 року за виконавчим документом № 201/10079/16-ц від 15.01.2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 23.01.2019 року про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадження № 58162291 у розмірі 37657,85 доларів США, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталією Олександрівною за виконавчим документом № 201/10079/16-ц від 15.01.2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 03.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 6700070, винесену Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно С. О. за виконавчим документом № 58162291 від 23.01.2019 року.

Згідно ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Крім того, Верховний Суд в постанові від 12.10.2020 року у справі №420/1379/20 зазначив:

«При цьому строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця».

Так, представником позивача Стрижаком Є. Ю. надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено, що 20.04.2020 року позивач дізнався про винесення щодо нього постанови про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням № 58162291 від 23.01.2019 року. Ознайомившись з цією постановою, без ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивач через свого представника звернувся до суду із позовною заявою про скасування постанови про стягнення виконавчого збору. Подаючи таку постанову позивач не ознайомлювався з оскаржуваною постановою про відкриття вказаного виконавчого провадження. Проте, дізнавшись про існування такого виконавчого провадження, 30.04.2020 року позивач через свого представника звернувся в порядку досудового врегулювання спору до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі скаргою на дії виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 58162291, не отримавши відповіді на таку скаргу позивач через свого представника 10.03.2020 року повторно звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі скаргою на дії державного виконавця щодо відкриття вказаного виконавчого провадження, оскільки відносини між боржником та стягувачем вже були врегульовані. Проте, відповіді на повторне звернення представника позивача зі скаргою на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження надано так і не було. Так і не отримавши відповіді на скаргу на дії державного виконавця щодо відкриття вказаного виконавчого провадження, 09.10.2020 року позивач звернувся зі скаргою до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проте станом на день подання позовної заяви відповідь на скаргу представнику позивача не надходила. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Оскільки остання скарга на дії державного виконавця була подана представником позивача 10.08.2020 року, останнім днем для подання позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є 10.02.2021 року. Крім того, позивач зазначає, що про порушення своїх прав вказаною постановою з підстав порушення процедури відкриття провадження позивач дізнався лише 25.01.2021 року через свого представника шляхом ознайомлення останнім із оскаржуваною постановою з відповіді державного виконавця на адвокатський запит, який повідомив, що окрім того, що виконавче провадження було відкрите після врегулювання спору між банком та позивачем, відповідачем також порушений порядок винесення такої постанови. До 25.01.2021 року позивач не ознайомлювався зі змістом вказаної постанови, а тому, не мав достатніх підстав для її оскарження через суд до того є чекав відповіді на свої скарги щодо дій державного виконавця з метою врегулювання спору в досудовому порядку. Відповідно до ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дні, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Так, позивачем було оскаржено постанову про стягнення з відповідача виконавчого збору за виконавчим провадженням № 58162291 від 23.01.2019 року, проте при оскарженні даної постанови позивач не був ознайомлений із постановою про відкриття виконавчого провадження, що у свою чергу унеможливлює обізнаність позивача у порушенні постановою про відкриття виконавчого провадження його прав, адже для встановлення таких порушень позивач повинен бути ознайомлений зі змістом оскаржуваної постанови, а не лише знати про її існування. Обізнаність позивача про існування виконавчого провадження не може бути доказом обізнаності позивача у порушенні оскаржуваною постановою його прав.

Так, суддею встановлено, що у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 року, яким скасовано постанову суду першої інстанції у справі №160/4481/20, встановлено, що 23.01.2019 за заявою стягувача старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Клименко Н.О. (далі державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №201/10079/16-ц.

Тобто, саме з часу проголошення вказаної постанови у суді апеляційної інстанції, оскільки судове засідання відбулось за участю представника позивача, останній повинен був дізнатись про існування постанови про відкриття виконавчого провадження № 58162291 та про порушення свого права.

Тобто, саме з цього часу обчислюється 10 денний строк на її оскарження позивачем.

Щодо поислань представника позивача на те, що було тричі оскаржено дії державного виконавця до Відділу примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро), то надані до суду рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №160, №160, №100 не містять відмітки про отримання вказаних скарг адресатами.

Крім того, судом на офіційному сайті АТ Укрпошта здійснено відстеження наданих суду рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, однак за жодним із вказаних трек-номерів відправлень відомості в системі не зареєстровані.

Посилання позивача на пандемію, спричинену коронавірусом COVID-19, суд оцінює критично, оскільки 02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон №540-IX), яким розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3. За його змістом, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки для усунення недоліків позовної заяви продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на усій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 встановлено карантин. Надалі строк дії карантину продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX (далі - Закон №731-IX), який набрав чинності 17.07.2020, пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Згідно з пунктом 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону №540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, законодавцем встановлено обмеження строку встановленого відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 02.04.2020 до 16.07.2020), який закінчуються через 20 днів після набрання чинності Закону №731-IX. Враховуючи, що Закон №731-IX набрав чинності 17.07.2020, то термін до якого продовжені процесуальні строки (в тому числі строк звернення до суду) закінчується 06.08.2020 року.

Після вказаної дати, суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, вказані обставини не позбавляли позивача права ще з 20.10.2020 (проголошення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 року, яким скасовано постанову суду першої інстанції у справі № 160/4481/20) звернутися у десятиденний строк до суду та оскаржити постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Отже, наведені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини не є поважними, тому підстави для задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду відсутні.

Також, слід зазначити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Так, ухвалою суду від 17.03.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов у справі №160/2032/21 повернуто позивачу.

При цьому, представник позивач повторно зазначає ті ж обставини, які завадили йому звернутися до суду у строк, встановлений ст.287 КАС України, що і у справі №160/2032/21.

У справі №160/2032/21 у задоволенні клопотання представника позивача Стрижака Є. Ю. про поновлення строку звернення до суду відмовлено.

Таким чином, формулювання «повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом» передбачає, що звернення до суду буде відповідати порядку, встановленого законом, проте, представник позивача звернувся з клопотанням про поновлення строку звернення до суду подібного змісту як і у справі №160/2032/21.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві);

відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві;

управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);

відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані вище органи державної виконавчої служби.

Ураховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, та у разі звернення своїх позовних вимог, зокрема, до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, позивачу слід визначитись із тим, хто є відповідачем у справі, та зазначити у позові його правильне найменування, інші відомості про нього, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Частиною третьою статті 161 КАС визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина восьма статті 160 КАС).

Так, слід звернути увагу, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, однією з вимог є визнання протиправною бездіяльність щодо неприсвоєння рангу та зобов`язання присвоїти ранг державного службовця.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову:

немайнового характеру фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2270,00 гривень.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн., оскільки оскаржуються дві постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Стрижака Є. Ю. про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов залишити без руху.

Встановити позивачу термін для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали та усунути недоліки позовної заяви, а саме:

надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з чітким обґрунтуванням причин поважності його пропуску з урахуванням висновків суду та наданням відповідних доказів;

надати виправлену редакцію позовної заяви із зазначенням правильного найменування відповідача, а також необхідних відомостей про нього, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України;

надати суду докази сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн., сплаченого за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101; код ЄДРПОУ (отримувача): 37988155; Рахунок: UA4004632 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; призначення платежу судовий збір за позовом _______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача).

Недоліки, що стосуються оформлення позовної заяви мають бути усунуті шляхом подання позовної заяви для суду та копії для відповідача.

У випадку направлення документів на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху поштою, направити відповідне повідомлення на електронну пошту суду з відповідними підтверджуючими документами.

Попередити позивача про наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя О.В. Єфанова