Справа № 160/5714/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року Справа № 160/5714/21
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа Приватне акціонерне товариств «Дніпровський металургійний завод» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), третя особа ПАТ «Дніпровський металургійний завод», в якій просить:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , у зарахуванні періоду роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» з 01.08.1990 року по 31.12.1991 року, з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, повний робочий день в шкідливих умовах праці, як такий, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;
- перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 , з урахування страхового стажу за період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» з 01.08.1990 року по 31.12.1991 року, з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01 02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, повний робочий день в шкідливих умовах праці, як такий, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 25 лютого 2021 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 24.04.2020 року, він досяг віку у 50 років та мав пільговий стаж за Списком № 1 29 років 9 місяців 8 днів. Із заявою на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 10 років позивач звернувся до відповідача у травні 2020 року, і отримав пільгову пенсію, до розрахунку якої увійшли лише 24 повних років стажу за Списком № 1. Водночас відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача періоди його роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» на посаді слюсаря ремонтника доменного цеху з 01.08.1990 року по 31.12.1991 року повний робочий день в шкідливих умовах праці, а також періоди з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, з 30.07.2017 року по 30.07.2017 року, як такі, що не підтверджені проведенням атестації робочих місць. Вказані дії відповідача вважає незаконними та такими, що порушують конституційні права позивача на належний та гарантований державою рівень пенсійного та соціального забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
13.05.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не визнає позов та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що за результатом розгляду наданих позивачем до заяви від 12.05.2020 року документів ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 24 роки 10 місяців 17 днів. Не зараховано до пільгового стажу періоди відпустки без збереження заробітної плати та періоди, на який не розповсюджувався термін дії проведення атестації. Період роботи позивача з 01.08.1990 року по 31.12.1991 року зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 на підставі довідки ПАТ «Дніпровський металургійний завод» від 18.02.2020 року № 16.4/60. Вказує, що адміністративний суд не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Вважає, що дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.
18.05.2021 року на адресу суду надійшла копія пенсійної справи позивача.
Третя особа правом на надання відзиву та/або пояснень по суті спору не скористалась.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.05.2020 року звернувся до Новокодацького відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Списком № 1 та на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява позивача була прийнята відповідачем 12.05.2020 року і зареєстрована за № 2542 разом із підтверджуючими документами, зокрема, трудовою книжкою НОМЕР_2 , військовим квитком, довідкою про заробітну плату, довідками на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років (29 документів), про що відповідачем складено відповідну розписку-повідомлення 12.05.2020 року.
Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням роз`яснити та уточнити підстави розрахунку призначеної пенсії, із зазначенням періодів роботи, які не увійшли до пільгового стажу та з яких саме підстав (заяви від 07.08.2020 року, 18.12.2020 року, 25.02.2021 року).
Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» з 01.08.1990 року по 31.12.1991 року, з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, що призвело до виплат пенсії у розмірі меншому, ніж належить, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Дослідивши обставини суд справі, суд доходить наступних висновків.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон України № 1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Розділу ХІV-1 Закону № 1058-IV, на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайнятті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочі чоловікам після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною 3 статті 24 Закону України № 1058-IV передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок № 22-1), до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами): паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи; документ про присвоєння реєстраційного номеру; трудова книжка (відомості про роботу); диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання; свідоцтво про шлюб (для жінок); свідоцтво про народження дітей (для жінок); та інші документи.
Згідно з підпунктом 3 пункту 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку № 22-1.
Відповідно до статті 39 Кодексу законів про працю України та згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (далі КМУ).
Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктами 2.2 - 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Таким чином, нормою вказаного Порядку № 637 (пункт 1) чітко визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. І лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Судом встановлено та трудовою книжкою НОМЕР_3 підтверджено трудову діяльність ОСОБА_1 на Дніпропетровському державному металургійному заводі імені Петровського (яке неодноразово змінювало свою назву) з 01.08.1990 року і по теперішній час (з квітня 2018 року Приватне акціонерне товариств «Дніпровський металургійний завод») на посаді слюсара-ремонтника в доменному цеху, з ремонту обладнання в місцях установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, по ремонту пушок та шлакових стопорів горна на доменних печах в доменному цеху.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо пільгового стажу позивача.
Позивач у позові просить зарахувати до пільгового стажу його періоди роботи із повним робочим днем в шкідливих умовах праці у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» з 01.08.1990 року по 31.12.1991 року, з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, як такі, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, а також перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 , враховуючи вказаний пільговий стаж.
Суд наголошує, що позовні вимоги щодо періоду з 01.08.1990 року по 31.12.1991 року задоволенню не підлягають за безпідставністю, оскільки у відзиві на позов відповідач повідомив про зарахування даного періоду роботи позивача (1 рік 5 місяців 0 днів) до його пільгового стажу за Списком № 2, на підставі довідки ПАТ «Дніпровський металургійний завод» від 18.02.2020 року № 16.4/60, що також підтверджується розрахунком страхового та пільгового стажу за пенсійною справою позивача, доказів протилежного до суду не надано.
Інші періоди з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року зараховані відповідачем до загального трудового стажу позивача, проте не визнані ним як пільгові.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що:
- протягом періоду з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року позивач повний робочий день (без відпусток без збереження заробітної плати) працював у ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» на посаді слюсаря-ремонтника по ремонту пушок та шлакових стопорів горна на доменних печах в доменному цеху Металургійного виробництва (чорна металургія), як робочий ремонтної служби зайнятий ремонтом обладнання в місцях їх установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою ПАТ «Дніпровський металургійний завод» № 16.4/36 від 05.02.2020 року, і користується правом на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до позиції 1030100а-1753а пункту «а» підрозділу І розділу III Списку № 1, затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162;
- протягом періоду з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року позивач повний робочий день (без відпусток без збереження заробітної плати) працював у ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» на посаді слюсаря-ремонтника по ремонту пушок та шлакових стопорів горна на доменних печах в доменному цеху, як робочий ремонтної служби (слюсар-ремонтник) зайнятий ремонтом обладнання в місцях їх установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою ПАТ «Дніпровський металургійний завод» № 16.4/36 від 05.02.2020 року, і користується правом на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до позиції 3.1 а-3 підрозділу 1 розділу III Списку № 1, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36;
- протягом періоду з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року позивач повний робочий день (без відпусток без збереження заробітної плати) працював у ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» на посаді слюсаря-ремонтника зайнятого ремонтом обладнання в місцях їх установки на дільницях (робочих місцях) на виробництві «Чорна металургія» (доменне виробництво), де основні робочі дільниці по ремонту та обслуговуванню доменного цеху ремонту та обслуговування металургійного обладнання Сервісного центру, як працівник зайнятий ремонтом обладнання в умовах діючих виробництв, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою ПАТ «Дніпровський металургійний завод» № 16.4/36 від 05.02.2020 року, і користується правом на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до позиції 3.1 а-3 підрозділу 1 розділу III Списку № 1, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36.
Отже, твердження відповідача щодо виключення зазначених періодів, зокрема, на підставі перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати, відхиляються судом за безпідставністю, оскільки факт роботи позивача повний робочий день (без відпусток без збереження заробітної плати) підтверджено довідкою № 16.4/36 на підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, яка складена ПАТ «Дніпровський металургійний завод» 05.02.2020 року на підставі даних особової картки ф. Т-2, штатного розкладу, особових рахунків по нарахуванню заробітної плати тощо.
Даною довідкою також підтверджено проведення на ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» атестації робочих місць по умовам праці в 1993-1994 роках, що затверджена постановою дирекції і профкому заводу 25.08.1994 року № 254 та погоджена з Головним Держекспертом Дніпропетровської області 19.01.1999 року.
Листом від 23.04.2003 року № 003/07-1-92 про подовження строку дії наказу про атестацію робочих місць по умовах праці ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 25.08.1994 року № 254 до 31.01.2000 року та погоджена з Головним Держекспертом Дніпропетровської області по умовам праці ОСОБА_2 24.04.2003 року.
Проведення атестації робочих місць у 1999-2000 роках затверджено наказом генерального директора заводу 01.02.2000 року № 48 та погоджено з Головним Держекспертом Дніпропетровської області по умовам праці ОСОБА_2 11.02.2000 року.
Атестація робочих місць по умовам праці на ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» підтверджується, зокрема, листом від 18.01.2006 року № 003/07-1-17 про подовження строку дії наказу про атестацію робочих місць по умовах праці 13АТ «ДМЗ ім. Петровського» від 01.02.2000 року № 48 до 30.04.2006 року та погоджена з Головним Держекспертом Дніпропетровської області по умовам пращ ОСОБА_2 .
Також, у архівній довідці від 08.02.2021 року №16.4/47 зазначено, що найменування ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського» змінено на Публічне акціонерне товариство «Євраз Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського»; найменування Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського» змінено на Приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод»; найменування Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» змінено на Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод».
Наказом ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» від 30.01.2006 року №31 затверджені результати чергової загально заводської атестації робочих місць за умовами праці», яким затверджений в тому числі Перелік робочих місць професій і посад робітників, яки підтверджено право на пенсію на пільгових умовах згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» і Спискам №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 року №36.
Згідно із листом ПАТ «Євраз Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського» від 27.07.2012 року №5085, адресованим Начальнику відділу державної експертизи умов праці та з питань охорони праці головному державному експерту Дніпропетровської області, адміністрація заводу докладає всіх зусиль для своєчасного і якісного завершення чергової загальнозаводської атестації робочих місць за умовами праці, та просить згоди на продовження терміну дії наказу по ВАТ «ДМ3 ім.Петровського» від 30.01.2006 року № 31 на ПАТ «Євраз - ДМ3 ім.Петровського» до 31.10.2012 року. Докорінних змін умов і характеру праці, технології виробництва з моменту проведення попередньої атестації на підприємстві не відбулося.
27.07.2012 року начальником відділу державної експертизи умов праці та з питань охорони праці разом із головою профспілкового комітету заводу узгоджений та затверджений генеральним директором заводу Перелік робочих місць професій і посад працівників, яким підтверджено право на пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою КМУ від 16.01.2003 р. №36, зі змінами.
Наказом ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» від 30.07.2012 року №661 затверджені результати чергової загально заводської атестації робочих місць за умовами праці», в тому числі Перелік робочих місць професій і посад робітників, яким підтверджено право на пенсію на пільгових умовах згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» і Спискам №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 року №36 (із змінами).
В якості підстави для відмови у враховані означених періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1 відповідачем у відзиві на листуванні із позивачем зазначено, що підстав для зарахування до пільгового стажу роботи зі шкідливими умовами праці за Списком №1 у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» періодів роботи позивача з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року не має, оскільки за дані періоди відсутні підтвердження проведення атестації робочих місць за вказаною посадою позивача.
Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача, оскільки на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації (в тому числі чергової) робочих місць за умовами праці.
Обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств.
Суд вважає за необхідне зауважити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою КМУ 01.08.1992 року №422 (далі Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Відповідно до статті 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, та мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.
Згідно пунктів 3, 8 і 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
У вищевказані спірні періоди роботи позивача діяли Списки, затверджені постановами КМУ від 11.03.1994 року № 162, від 16.01.2003 року № 36.
Матеріалами справи підтверджено, що посада слюсара-ремонтника в доменному цеху атестована за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
З урахуванням викладеного, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Правова позиція щодо необхідності включення до пільгового стажу періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, у випадках порушення термінів проведення чергової атестації підприємством-роботодавцем неодноразово висвітлювалась Верховним Судом.
Зокрема, у постанові від 16.09.2014 року (справа №21-307а14) Верховний Суд зазначив, що аналіз положень Порядку проведення атестації та розроблених на виконання цієї постанови Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41, дає підстави вважати, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року у Приватному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» з причини відсутності відомостей про проведення чергової атестації його робочого місця.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати вказані періоди роботи позивача до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому такі дії є протиправними.
Щодо обраного позивачем способу захисту.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту ст.1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16.12.1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Ґайгузус проти Австрії» від 16.09.1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 , протиправно відмовлено в зарахуванні періоду роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, повний робочий день в шкідливих умовах праці, як такий, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Частиною 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи » з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01 02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року в ПАТ «Дніпровський металургійний завод».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року, з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01 02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень дії якого оскаржується, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності своїх дій щодо щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , у зарахуванні періоду роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, повний робочий день в шкідливих умовах праці, як такий, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , у зарахуванні періоду роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року, повний робочий день в шкідливих умовах праці, як такий, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи » з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01 02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року в ПАТ «Дніпровський металургійний завод».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року, з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 25.08.1999 року по 31.01.2000 року, з 01 02.2005 року по 29.01.2006 року, з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2021р.

Суддя О.М. Неклеса