Справа № 140/3286/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/3286/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф. А.,

при секретарі судового засідання Журомській І.М.

за участю представника позивача Мартинюка С.В.,

представника відповідача Гавриляка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» (далі позивач, ТзОВ «Агротехніка») звернулося з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень-рішень форми «В1» від 11 грудня 2020 року №9 та форми «В4» від 11 грудня 2020 року №9.

Ухвалою від 05.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

В період з 26.10.2020 по 13.11.2020 посадовими особами Західного управління Офісу великих платників податків ДПС було проведено документальну позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Агротехніка» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість.

За результатами перевірки було складено Акт від 20.11.2020 №526/28-10-52-09/21750952 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Агротехніка» (код за ) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн. по декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року (вх. № від 18.09.2020) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків (далі акт перевірки від 20.11.2020).

16.12.2020 на адресу позивача від відповідача надійшли наступні податкові повідомлення-рішення, складені на підставі вищезгаданого акту перевірки, а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 11.12.2020 № 9, згідно якого податковим органом було визначено завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 513 504,28 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 256 752,14 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 11.12.2020 № 9 згідно якого податковим органом було визначено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 600 000,00 грн.

Позивач вважає вищезгадані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони були винесені на підставі хибних висновків нереальності операцій з придбання ТзОВ «Агротехніка» товарів у ТзОВ «Синевир Постач», ТзОВ «Мостгрей» та ТзОВ «Інком К».

Такі висновки базуються на підставі зауважень до товарно-транспортних накладних, аналізу ланцюгів постачання вказаних контрагентів позивача, відомостей з інформаційних систем ДПС та інших даних, що не стосуються фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Агротехніка».

Позивач вважає, що наведені в акті перевіри висновки відповідача побудовані на припущеннях та не мають за собою належного правового підґрунтя, так само як і оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою від 13.05.2021 було замінено первісного відповідача його правонаступником Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, який з посиланням на обставини зафіксовані актом перевірки від 20.11.2020, обґрунтовано тим, що при складанні відповідних первинних документів за встановленими нереальними операціями, які дійсно не відбулися, ТзОВ «Агротехніка» порушено норми частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункти 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

Такі документи не можуть за змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

При перенесенні даних цих документів до облікових регістрів ТзОВ «Агротехніка» порушено норми частини п`ятої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 1.2 Положення №88, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186.

Враховуючи наведене, вважаємо позовну заяву ТОВ «Агротехніка» безпідставною, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції викладені, відповідно, в адміністративному позові та відзиві на нього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

Офісом великих платників податків ДПС в період з 26.10.2020 по 13.11.2020 проведено документальну позапланову перевірку ТзОВ «Агротехніка» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн. по декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, про що складено акт перевірки від 20.11.2020.

На підставі висновків вказаного акту перевірки Офісом великих платників податків ДПС винесено податкові повідомлення-рішення форми «В1» від 11.12.2020 № 9, згідно якого податковим органом було визначено завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 513 504,28 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 256 752,14 грн. та форми «В4» від 11.12.2020 № 9 згідно якого податковим органом було визначено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 600 000,00 грн., які є предметом оскарження у даній справі.

Такі висновки базуються на наведених в акті перевірки твердженнях про те, що перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено її завищення на 1113504,28 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації.

Оскільки було завищено на 1113504,28 грн показник у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (серпень 2020 року). Цьому передувало врахування всупереч п.п. «а» п. 198.1 cm. 198, абзацам першому - третьому п. 198.2, абзацам першому - другому п. 198.3 і абзацу третьому п. 198.6 cm. 198 Кодексу у показниках рядків 10.1 і 17 (колонка Б) податкових декларацій з ПДВ за:

- грудень 2019 року в сумі 629090,45 грн нереальних операцій з придбання у ТзОВ «Синевир Постач» () в сумі 490784,75 грн, та ТзОВ «Інком К» () в сумі 134305,7 грн;

- червень 2020 року в сумі 177458,93 грн нереальних операцій з придбання у ТзОВ «Інком К» () та ТзОВ «Мостгрей» () в сумі 140733,27 грн (із врахуванням розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №2 від 12.06.2020 року, яким зменшено суму ПДВ на 16333,33 грн. та який відображений в додатку 1 податкової декларації з ПДВ за липень 2020 року від 19.08.2020 №)

- липень 2020 року в сумі 170221,63 грн нереальних операцій з придбання у ТзОВ «Інком К» (); що зі свого боку призвело до завищення показників рядка 19 на 1113504,28 грн та 20 на 1113504,28 грн цієї ж декларації з ПДВ, а також показників рядка 20.2 на 513504,28 грн, рядка 20.2.1 на 513504,28 грн, рядка 21 на суму 600000 грн податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року

Так актом перевірки встановлено, що позивачем не підтверджено факт здійснення господарських операцій з такими контрагентами: ТзОВ «Синевир Постач», ТзОВ «Мостгрей», ТзОВ «Інком К».

За даними податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2019 року ТзОВ «Агротехніка» включило до складу податкового кредиту 490784,75 грн ПДВ по ТзОВ «Синевир Постач».

ТзОВ «Агротехніка», до перевірки надано оригінали та копії первинних бухгалтерських документів, а саме: договір поставки № ВП-121 від 01.04.2019 із специфікаціями; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; аналіз рахунку 63-1 «Розрахунки з постачальника по контрагенту» за період з 01.07.2019 по 31.08.2019, аналіз рахунку 201 «Сировина й матеріали» за період 01.07.2019 по 31.08.2019; аналіз рахунку 281 «Товари на складі» за період 01.07.2019 по 31.08.2019.

Згідно Договору поставки № ВП-121 від 01.04.2019 укладеного між ТзОВ «Агротехніка» (покупець) та ТзОВ «Синевир Постач» (постачальник), уклали даний Договір про наступне.

Предметом поставки за Специфікацією №3 від 06.06.2019 року до Договору поставки № ВП-121 від 01.04.2019 є - макуха соняшника на загальну суму 1675000,00 грн, в т. ч. ПДВ 279166,67 грн.

ТзОВ «Агротехніка» до перевірки не надано сертифікати якості макухи соняшникової, придбаної в ТзОВ «Синевир Постач» та інших документів, що посвідчують походження товарів, що придбавався та вказують на оператора виробництва даної органічної продукції.

Надані до перевірки товарно-транспортні накладні - заповнені з порушенням Додатка 7 до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (Форми № 1-ТТН), затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (із змінами, внесеними Наказами Міністерства інфраструктури від 03.06.2019 року №413), зокрема не містять всіх обов`язкових реквізитів та розбіжності щодо маршрутів та номенклатури перевезених товарів, а також з них неможливо підтвердити факт поставки товару номенклатури «макуха соняшникова», оскільки не підтверджується в повній мірі товарно-транспортними накладними за досліджувані звітні податкові періоди; також неможливо ідентифікувати в інформаційних системах ДПС та відкритих ресурсів в мережі інтернет, в тому числі порталу відкритих даних Опендатабот, суб`єктів господарювання - автомобільних перевізників вказаних в наданих товарно-транспортних накладних.

Встановлено, що керівником, головним бухгалтером, засновником ТзОВ «Синевир Постач» є одна фізична особа, в штаті працює одна особа.

За даними Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні із номенклатурою «макуха соняшникова» на адресу ТзОВ «Синевир Постач» за період липень - серпень 2019 року виписано та зареєстровано наступними контрагентами.

ТзОВ «Граунд Про» - на суму 60,57 тис. грн ПДВ в липні 2019 року, загальною кількістю 60,575 тон.

ТзОВ «Корсіка Стар» - на суму 44,6 тис. грн ПДВ в серпні 2019 року, загальною кількістю 44,63 тон.

Основним видом діяльності ТзОВ «Корсіка Стар» є інші спеціалізовані будівельні роботи, Н.В.І.У., середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період становить 5 осіб. На обліку - в ГУ ДПС м Києві. Керівник (засновник), який є засновником інших юридичних осіб в значній кількості - 28, в тому числі ризикових. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 27.10.2020 за рішенням контролюючого органу по причині - не надання декларацій протягом року.

Згідно Договору поставки № КВ-ВЗ-1-2-1-2116 від 11.11.2019 укладеного між ТзОВ «Агротехніка» (покупець) та ТзОВ «Інком К» (постачальник), уклали даний Договір про наступне.

Поставка Товару за цим Договором здійснюється окремими партіями. Найменування товару, асортимент, ціна за одиницю Товару, та інша інформація вказується у Специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін, і становлять невід`ємну частину даного Договору.

Предметом поставки за Специфікацією №4 від 05.12.2019 до Договору поставки №КВ-ВЗ-1-2-2116 від 11.11.2019 року є - олія соєва на загальну суму 397900,00 грн., в т.ч. ПДВ 66316,67 грн.

За даними Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні із номенклатурою «соя» та «олія соєва» на адресу ТзОВ «Інком К» за звітний (податковий) період листопад 2019 - травень 2020 року виписано та зареєстровано контрагентами, щодо яких інформація про земельні ділянки, інформація про фактичну наявність у суб`єкта господарювання відповідних виробничих потужностей, транспортних засобів, матеріальних і фінансових ресурсів, наявності необхідної кількості працюючих з відповідними фаховими знаннями для здійснення виробництва (надання послуг, виконання робіт); умови зберігання (наявність власних або орендованих складських приміщень) та транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів, отримання послуг з транспортування ТМЦ від інших суб`єктів господарювання) навантаження/розвантаження товарно-матеріальних цінностей тощо відсутня.

В ході перевірки проведено аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень (ЄДРСР), встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №761/25719/20 було задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора Дмитренка С.О. про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, із забороною відчужувати кошти (в частині видаткових операцій, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам, аліментних зобов`язань), які знаходяться на рахунках ТзОВ «Інком К».

Вказаною ухвалою встановлено, що шостим слідчим відділом розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000934 від 23.05.2019 за фактами пособництва в умисному ухиленні від сплати податків, зборів.

02.06.2020 між ТзОВ «Агротехніка» (покупець) та ТзОВ «Мостгрей» було укладено Договір поставки № КВ ВЗ-2-2-2200.

Поставка Товару за цим Договором здійснюється окремими партіями. Найменування товару, асортимент, ціна за одиницю Товару, та інша інформація вказується у Специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін, і становлять невід`ємну частину даного Договору.

З метою з`ясування обставин проведених операцій, досліджено ланцюг придбання реалізованого на ТзОВ «Агротехніка» товару номенклатури «Олія соєва» та встановлено, що не простежується ланцюг придбання сировини та готової продукції до ТзОВ «Мостгрей» а саме: не виявлено виробника та імпортера. За даними Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні із номенклатурою «олія соєва» на адресу ТзОВ «Мостгрей» (податковий) період червень-липень 2020 року виписано та зареєстровано контрагентами, щодо яких - інформація про фактичну наявність у суб`єкта господарювання відповідних виробничих потужностей, транспортних засобів, матеріальних і фінансових ресурсів, наявності необхідної кількості працюючих з відповідними фаховими знаннями для здійснення виробництва (надання послуг, виконання робіт); умови зберігання (наявність власних або орендованих складських приміщень) та транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів, отримання послуг з транспортування ТМЦ від інших суб`єктів господарювання) навантаження/розвантаження товарно-матеріальних цінностей тощо відсутня.

Наведені в акті перевірки від 20.11.2020 фактичні обставини не заперечуються позивачем.

На підставі висновків викладених в акті перевірки від 20.11.2020 відповідачем винесено оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Як вбачається з акту перевірки від 20.11.2020 до зазначених вище висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства відповідач дійшов за результатами дослідження фінансово-господарських операцій ТзОВ «Агротехніка» з його контрагентами ТзОВ «Синевир Постач», ТзОВ «Мостгрей» та ТзОВ «Інком К». Висновки податкового органу базуються на встановлених дефектах форми товарно-транспортних накладних, згідно з якими позивачу поставлявся товар та аналізі інформації щодо вказаних контрагентів позивача, яка була отримана з різних джерел відмінних від аналізу первинних документів на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит.

Суд не погоджується із зазначеними висновками перевірки та виходить з такого.

За правилами пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі ПК України) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Крім того, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно із частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (з змінами та доповненнями, далі - Закон № 996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти таких висновків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку. При цьому, кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Вказані правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 11.09.2018 (справи № 826/15653, № 805/2316/16-а), від 19.09.2018 (справа № 2а-2104/12/1370), та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються при вирішенні цієї справи.

На думку суду, подані позивачем для перевірки та до суду первинні документи підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Синевир постач», ТзОВ «Мостгрей» та ТзОВ «Інком К» щодо поставки товарів. Вказані первинні документи відповідають загальним вимогам, визначеним статтею 9 Закону № 996-XIV, та відсутні підстави ставити під сумнів їх справжність та достовірність відображених у них даних.

Суд не бере до уваги доводи податкового органу про те, що дефекти окремих товарно-транспортних накладних не дають можливості визнати первинні документи дійсними, оскільки товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг. Наявність дефектів, допущених при оформленні товарно-транспортної накладної, не може свідчити про нереальність господарської операції з придбання товару в цілому за умови підтвердження такої операції іншими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку

При цьому суд звертає увагу, що з досліджених в судовому засіданні товарно-транспортних накладних вбачається, що позивач є отримувачем товару, вантажовідправником та замовником послуг з перевезення виступали його контрагенти, а відтак не має відношення до їх складання та організації перевезень, а отже не може нести відповідальність за допущені неточності та розбіжності.

Також, суд зазначає, що для висновків про нереальність господарських операції з є недостатнім перевірка виключно податкової інформації наявної в електронних базах контролюючого органу чи інших джерелах.

Разом з тим, за приписами пункту 75.3 статті 75 ПК України з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки: здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків; забезпечується отримання податкової інформації, необхідної для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у випадках, передбачених підпунктом 39.5.2.13 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу. Під час проведення зустрічної звірки з`ясовуються лише питання, зазначені у письмовому запиті контролюючого органу на проведення зустрічної звірки.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Отже, на думку суду, контролюючий орган в ході проведення перевірки одного платника податків може зробити висновки щодо його контрагента - іншого платника податків, який не перебуває у нього на обліку, про порушення таким платником податків вимог податкового законодавства на підставі довідки зустрічної звірки або акту перевірки, проведеної щодо контрагента.

Суд звертає увагу, що в акті перевірки від 20.11.2020 відсутні покликання на будь-які довідки зустрічної звірки або акт перевірки щодо ТзОВ «Синевир Постач», ТзОВ «Мостгрей» та ТзОВ «Інком К». Крім того, вказаний акт перевірки не містить будь-яких даних про те, що ТзОВ «Синевир постач» не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з ТзОВ «Агротехніка» чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.

При вирішенні спору суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2018 (справа № 826/11879/13-а), відповідно до яких норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Відтак, суд не бере до уваги доводи, викладені в акті перевірки від 20.11.2020 про те, що аналіз даних ЄРПН в частині походження товару свідчить про нереальність операцій по ланцюгу постачання такого товару, оскільки можливі порушення певними постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог закону щодо формування податкового кредиту, позивач як платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагентів, а у межах цієї справи судом не встановлено будь-яких фактів, які могли б свідчити про обізнаність платника податків щодо можливої неправомірної поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними. Крім того, суд знову звертає увагу, що висновки про порушення вимог законодавства контрагентами у ланцюгу постачання зроблені відповідачем без покликання на будь-які довідки зустрічної звірки або акти перевірок щодо таких контрагентів.

Суд вважає, що ТзОВ «Агротехніка» не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, та враховує, що на час розгляду та вирішення справи не встановлено порушень в діях посадових осіб ТзОВ «Синевир постач» чи інших контрагентів в ланцюгу постачання з огляду на те, що відсутні відповідні судові рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючих обставин), що набрали законної сили.

Таким чином, на думку суду, подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи підтверджують реальність господарських операцій між ТзОВ «Агротехніка» та ТзОВ «Мостгрей» та ТзОВ «Інком К» щодо поставки товарів, відтак, позивач правомірно формував податковий кредит по таких операціях, а тому зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ та зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ із застосуванням штрафних санкцій згідно із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями по вказаних операціях є безпідставним.

З наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 20553,85 грн., сплаченого платіжним дорученням від 15.03.2021 № 3226.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС форми «В1» від 11.12.2020 № 9.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС форми «В4» від 11.12.2020 № 9.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79028, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрійська, будинок 35, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44045187) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Єршова, будинок 11, ідентифікаційний код юридичної особи 21750952) судові витрати у розмірі 20 553 (двадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 85 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер

Повний текст рішення складено 23 червня 2021 року.