Справа № 400/5910/20
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 р. Справа № 400/5910/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар», вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54030,
до відповідача:Чорноморської митниці Держмитслужби, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003,
про:визнання протиправним та скасування рішення від 02.12.2020 № UA 508290/2020/000009/2 і картки відмови в прийнятті митної декларації від 02.12.2020 № UA 508290/2020/00042,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонар» (далі позивач, ТОВ «Сонар») звернулось до суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі відповідач, Митниця) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA508290/2020/000009/2 від 02.12.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508290/2020/00042 від 02.12.2020 року.

Ухвалою від 21.12.2020 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не довів, що документа, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Позивач надав митному органу достатню кількість документів на підтвердження митної вартості товару, тому у митниці були відсутні підстави для винесення рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позву просив відмовити. Заперечуючи проти вимог позивача відповідач зазначив, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять розбіжності. Також, позивачем не надано жодного документа про якісні характеристики, зокрема, що оцінюваний товар є низького сорту.

У відповіді на відзив позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

15.09.2020 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Брілліант Трейдинг (Шанхай) Ко., Лтд» (продавець) був укладений договір № 16BD080 (далі Договір), відповідно до якого на умовах CIF (Одеса) продавець мав поставити товар, а покупець сплатити за нього 55078,93 дол. США.

Додатковою угодою № 1 від 13.10.2020 року до Договору сторони домовились про постачання товару на загальну суму 56933,27 дол. США та змінено асортимент й кількість товару. Так, відповідно до додатку до Договору та додаткової угоди підлягали поставці: ізоляційний ламінований лист завтовшки 0,5 мм у кількості 1004,00 кг. за ціною 2,05 дол. США; 1,0 мм. 1014,00 кг. за ціною 1,80 дол. США за кг.; 1,5 мм. 503,00 кг. за ціною 1,80 дол. США за кг; 2,0 мм. - 699,00 кг. за ціною 1,60 дол. США за кг.; 3,00 мм. 703,00 кг. за ціною 1,35 дол. США за кг; 4,0 мм. 511,00 кг. за ціною 1,35 дол. США за кг.; 6,00 мм. 504, 00 кг. за ціною 1,35 дол. США за кг.; 8,00 мм 699,00 кг за ціною 1,35 дол. США за кг. (всього на суму 9170,15 дол. США); та плівка поліестерова у кількості 2254,00 кг. за ціною 1,85 дол. США за кг. на суму 4169,90 дол. США.

Додатковою угодою до Договору також визначено умови оплати товару: 27І39,46 дол. США передплата шляхом банківського переказу протягом 3-х робочих днів після взаємного підписання Договору купівлі-продажу; оплата залишкової вартості у р озмірі 29393,81 дол. США має бути здійснена на користь продавця шляхом банківського переказу після отримання повідомлення від продавця по факсу про готовність всіх товарів перед відправкою.

16.09.2020 року платіжним дорученням № (MUR) 131 позивач сплатив на користь продавця 27539,46 дол. США. 15.10.2020 року платіжним дорученням № (MUR) 136 сплачено 29393,81 дол. США.

З метою митного оформлення товару позивачем 02.12.2020 року подана електронна митна декларація №UA508290/2020/005707, до якої були надані копії таких документів: договору № 16BD088 від 15.09.2020 року з додатком; додаткової угоди № 1 від 13.10.2020 року; рахунку-фактури (інвойс) № S16BD080 від 15.10.2020 року; коносаменту № ONEY SHOAR6018700 від 28.10.2020 року; міжнародної автомобільної накладної (CMR) № 465 від 01.12.2020 року; страхової полісу; митної декларації країни відправлення від 19.10.2020 року; пакувального листа; платіжних доручень від 16.09.2020 року та 15.10.2020 року; сертифікату про походження товару від 13.07.2020 року № 20С3100В2182/00010; пакувального листа; акту про проведення товарів від 01.12.2020 року. А також інші некласифіковані документи: звіт про зважування від 01.12.2020 року.

Додатково, за вимогою відповідача позивачем були надані прайс-лист від 15.09.2020 року та калькуляції на ізоляційні ламіновані листи від 16.06.2020 року та 15.08.2020 року, та на плівку поліестерову від 15.09.2020 року.

02.12.2020 року Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № UA508290/2020/000009/2.

Митну вартість визначено із застосуванням резервного методу. Митна вартість ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT), товар № 1 на рівні 1,79 USD/кг МД № UA100020/2019/036965 від 12.08.2020 року, товар № 4 на рівні 2,01 USD/кг МД № UA205050/2020/44829 від 22.09.2020 року.

02.12.2020 року Митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508290/2020/00042

З метою розмитнення товару, позивачем були подані до Митниці нову ЕМД № UА 100340/2020/516368 від 06.03.2020 року, в якій на вимогу митного органу вказав метод визначення митної вартості відповідно рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/100042/ від 04.03.2020 року. Одночасно з цим, оскільки позивач не погоджується з коригуванням митної вартості товару, товариство звернулось до суду з даним позовом.

Не погоджуючись з рішеннями митного органу, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.

Відповідно до положень ст. 189 Господарського кодексу України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Таким чином суб`єкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору.

Аналіз норм Митного кодексу України дає підстави зробити висновок, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Позивач на підтвердження заявленої митної вартості надав Митниці всі документи, які були у нього в наявності.

Суд не приймає доводи відповідача щодо розбіжностей у наданих документах, зокрема, не збіг підписів на комерційному рахунку (інвойсі) та Договорі.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Факт не збігу підписів на комерційному рахунку (інвойсі) та Договорі, а також відсутність платіжних банківських реквізитів не завадив відповідачу завершити митні процедури по митній декларації в цілому та визнати вартість по інших товарах, заявлених декларантом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 194, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» (вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54001, ) до Чорноморскої митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UA508290/2020/000009/2 від 02.12.2020 року.

3. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508290/2020/00042 від 02.12.2020 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморскої митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» (вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54001, ) судові витрати у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.06.2021 року.

Суддя О.В. Малих