Справа № 520/4501/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2021 р. № 520/4501/21
В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в якому просить суд:
- Визнати рішення Управління соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 протиправним та незаконним.
- Визнати рішення Управліїшя соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 таким, що становить дискримінацію.
- Скасувати рішення Управліїшя соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 .
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі надіслана учасникам справи та була отримана останніми, що підтверджується повідомленням пошти про вручення поштового відправлення.
Представник відповідача 08.06.2021 року надав до суду письмовий відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував з підстав вказаних в ньому, обґрунтовуючи свою позицію тим, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми ", право на отримання державної допомоги сім`ям з дітьми мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту і мають право на державну допомогу. Також зазначає, що ОСОБА_3 із заявою було надано копію посвідки на тимчасове проживання, тобто йому дозволено лише тимчасове перебування на території України і він не входить до переліку осіб встановлених ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми ", а тому йому правомірно було відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
З матеріалів справи вбачається, що позивач 21.09.2020 року звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. До заяви позивачем було надано копію посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 від 03.01.2020 року, довідку про місце реєстрації, копію свідоцтва про народження дитини.
Рішенням від 23.09.2020 року №1669/03-20 відповідачем було відмовлено ОСОБА_4 у призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки документом, який посвідчує особу позивача на території України, дозволено лише тимчасове перебування на території України, а тому відсутні підстави для призначення допомоги при народженні дитини відповідно до норм Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми ".

Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначає гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, мають право на державну допомогу нарівні з громадянами України на умовах, передбачених цим Законом, іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 3 Закону № 2811-ХII особі призначається державна допомога при народженні дитини.

Допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною (ч. 1 ст. 10 Закону № 2811-ХII).

Статтею 11 Закону № 2811-XII встановлено, що допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

На виконання зазначених положень Закону № 2811-XII прийнята Постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» (далі - Порядок № 1751).

За пунктом 2 Порядку № 1751 призначення і виплата державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюються управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Отже, вищезазначеними нормами окреслено, що призначення і виплата допомоги при народженні дитини здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України органами соціального захисту населення України. Тобто, у даному випадку законодавство передбачає єдиний спосіб отримання такої допомоги: шляхом звернення до відповідного органу.

За приписами статті 6 Закону № 2811-ХII документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно.

Статтею 11 Закону № 2811-ХII встановлено, що допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Статтею 12 Закону № 2811-ХII встановлено, що допомога при народженні першої та кожної наступної дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачем було надано посвідку на тимчасове проживання на території України та формально він не підпадав під коло осіб, визначених у ст.1 Закону № 2811-ХIІ.

Разом з тим, зазначене питання вже було предметом судового розгляду у аналогічних адміністративних справах.

Так, Верховним Судом розглянуто адміністративну справу №303/2265/17 з аналогічними обставинами. У постанові ВС від 22.01.2019 зроблено висновок, що Відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а, від 2 жовтня 2018 року у справі № 495/3711/17.

Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та іншими законами України.

З огляду на матеріали справи, суд зазначає, що позивач повною мірою виконав вимоги, встановлені Законом для ініціювання розгляду питання про призначення допомоги.

Враховуючи, що неповнолітня дитина є громадянином України і має рівні права, передбачені Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами, які визначають права та свободи дітей, а допомога, яка призначається вважається власністю дитини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 №1669/03-20 від 23.09.2020 року.

З приводу позовних вимог щодо визнання рішення Управліїшя соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 таким, що становить дискримінацію, суд зазначає, що що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили що дії відповідача становлять дискримінацію, у зв`язку з з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради виплатити допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 у повному обсязі у розмірі 41280 гривень відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», суд зазначає, що в даній частині є підстави для застосування положень ст. 9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Так, з урахуванням дискреційних повноважень Управління соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради на прийняття рішення про призначення допомоги при народженні дитини та визначення підстав, за яких призначається така допомога або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд відмовляє позивачеві у задоволенні зазначеної вимоги, проте, виходячи за межі позовних вимог, зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача №353 від 21.090.2020 року про призначення допомоги при народженні дитини, з урахуванням висновків суду у даній справі .

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (вул. Благовіщенська, буд. 34,м. Харків,61052) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 23.09.2020 року №1663/03-20 про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 №353 від 21.090.2020 року про призначення допомоги при народженні дитини, з урахуванням висновків суду у даній справі .

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повий текст рішення виготовлено та підписано 22 червня 2021 року.

Суддя Бідонько А.В