Справа № 640/14492/20
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :
30.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності під час повторного огляду МСЕК з 17.10.2017, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.05.2020 №68;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності II групи під час повторного огляду внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії з урахуванням раніше виплаченої суми відповідно до ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у виплаті належної позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з урахуванням раніше виплаченої суми, оскільки на третю особу рішенням суду було покладено обов`язок надання належних документів для такої виплати, що і було зроблено комісаріатом та не взято до уваги відповідачем.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 р. позов задоволено повністю.

Суд першої інстанції виходив з того, що дії Міністерства оборони України щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення пов`язаного з обов`язків військової служби, є протиправними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що у відповідності до вимог пункту 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі встановлення інвалідності після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної грошової допомоги у військовослужбовця військової строкової служби не виникає.

Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, з урахуванням посилань скаржника у апеляційній скарзі на незаконність рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 11.05.1983 по 12.05.1985 проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил України колишньої УРСР, що підтверджується військовим квитком. Згідно з довідкою від 24.04.2985 №165 позивач отримав травму під час у бойових діях в республіці Афганістан.

18.08.2015 спеціалістом у галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_2 складено висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1518/ж, з якого вбачається, що позивач отримав осколкові поранення голови.

Як було встановлено Окружним адміністративний судом при постановленні рішення від 24 грудня 2019 року у справі № 826/2864/18, позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності з 20.10.2015 у зв`язку з пораненням (контузією) і захворюванням, що «так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

На підставі акту огляду МСЕК позивачу видано посвідчення інваліда війни 3 групи.

11.12.2015 ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу як інваліду війни 3 групи у сумі 206 700, 00 грн. (протокол № 57 від 11.12.2015).

17.10.2017 під час повторного огляду позивачу встановлено 2 групу інвалідності у зв`язку з пораненням (контузією) і захворюванням, що «так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії», що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №0643937, та як наслідок видано посвідчення інваліда війни 2 групи.

08.12.2017 позивач звернувся до Київського міського військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням раніше виплаченої суми.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.12.2017 №ПсЗ/2 позивачу повідомлено, що підстав для направлення документів комісії Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №975 законних підстав немає.

Відмовляючи у направленні документів, Київський міський військовий комісаріат виходив з того, що заявник не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з п.6 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.п.3 п.6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2512.2013 № 975, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше, ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби.

Рішенням Окружного адміністративного суду від 24.12.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020, у справі №826/2864/18 визнано протиправною бездіяльність Київського міського комісаріату щодо ненаправлення до Міністерства оборони України заяви ОСОБА_1 з доданими до неї документами для прийняття рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності. Зобов`язано Київський міський військовий комісаріат відповідно до п.13 Порядку № 975 оформити та подати до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України висновок із доданими до нього заявою та документами для прийняття рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з урахуванням раніше виплачених сум у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.12.2019 у справі №826/2864/18, 24.03.2020 Київський міський військовий комісаріат направив заяву ОСОБА_1 з доданими до неї документами Міністерству оборони України.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.05.2020, оформленим протоколом № 68 від 08.05.2020 вирішено, що заявник не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з п.6 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також п.п.3 п.6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2512.2013 № 975, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Крім того, спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975), Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 «Про затвердження Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393).

Відповідно до ст. 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ.

Згідно статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За приписами частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до абзаца 3 пункта 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Акт МСЕК, який первинно підтверджує втрату позивачем працездатності, складено 20.10.2015 року. Отже до цих правовідносин застосовується законодавство, що діяло станом на цю дату.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (пункт 7).

Відповідно до частини 2 статті 16-2 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ, який набрав чинності з 01 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення цієї норми застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2014 року.

Згодом, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, пункт 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".

З матеріалів справи вбачається, що друга група інвалідності встановлена позивачу з 17.10.2017 року, до спливу дворічного терміну з моменту встановлення йому ІІІ групи інвалідності (20.10.2015 року), що дає підстави для отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Доводи відповідача, що у відповідності до вимог пункту 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі встановлення інвалідності після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної грошової допомоги у військовослужбовця військової строкової служби не виникає, не заслуговує на увагу, оскільки право позивача на отримання допомоги при первинному встановленні групи у цій справі не є спірним.

Таке право вже було встановлено, зокрема, виплатою відповідачем одноразової допомоги ще у 2015 році та рішенням Окружного адміністративного суду від 24.12.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020, у справі №826/2864/18.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарги підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Постанову складено 18.06.2021.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 260, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

М.І. Кобаль