Справа № 420/10439/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
22 червня 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Органу самоорганізації населення «Петрівчанка» про визнання загальних зборів такими, що не відбулись, визнання протиправним рішення, скасування державної реєстрації, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до органу самоорганізації населення «Петрівчанка», в якому позивач просить суд:
- визнати загальні збори членів органу самоорганізації населення «Петрівчанка» від 16 травня 2021 року нелегітимними (неправомочними) та такими, що не відбулися;
- визнати недійсними рішення, що були прийняті 16 травня 2021 року на загальних зборах членів органу самоорганізації населення «Петрівчанка» та оформлені протоколом від 16 травня 2021року;
- скасувати державну реєстрацію зміни (призначення) керівника органу самоорганізації населення «Петрівчанка», здійсненого на підставі протоколу загальних зборів від 16 травня 2021 року.
Разом із позовною заявою позивачем 18.06.2021 року було подано заяву в порядку статті 116 КАС України у якій ОСОБА_1 просить суд:
- витребувати у органу самоорганізації населення Протокол загальних зборів від 16.05.2021 року;
- зупинити дію рішень, що були оформлені в Протоколі загальних зборів ОСН «ПЕТРІВЧАНКА» від 16 травня 2021 року, де ОСОБА_2 була головою зборів.
Дослідивши вказану заяву, суд зазначає що перше клопотання у заяві позивача стосується заходів забезпечення доказів, а друге - заходів забезпечення позову.
При цьому підстави та порядок забезпечення доказів врегульовано статтями 114 - 117 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Відповідно до статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса;
4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;
5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;
6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;
7) перелік документів, що додаються до заяви.
Водночас позивачем не було дотримано вимог, встановлених статтею 116 КАС України, не подано окремої заяви про забезпечення доказів із зазначенням всіх необхідних реквізитів, не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також не вказано обставини, для доказування яких вони необхідні.
Підстави та порядок забезпечення позову врегульовано статтями 150-152 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Зміст і форма заяви про забезпечення позову визначені статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 152 КАС України та частини 2 статті 116 КАС України за подання до суду заяви про забезпечення доказів та заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. До заяв додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Відповідно до ч. 1 та пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі ЗУ №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.9 Закону №3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Підпунктом 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI встановлено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення складає 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14.11.2019 року №294-IX, з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум працездатних осіб на місяць у розмірі 2102,00 гривень.
З огляду на зазначене, розмір судового збору за подання заяви про забезпечення позову та заяви забезпечення доказів складає 1261,20 грн. (630,60 грн. за подання кожної із заяв).
Водночас позивачем було надано до суду квитанцію про сплату судового збору лише у розмірі 630,60 грн.
Відповідно до частини 3 статті 116 КАС України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу. В свою чергу стаття 169 КАС України містить підстави для залишення адміністративного позову без руху.
Згідно частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Суд зауважує, що заявлення позивачем двох окремих процесуальних клопотань в однієї письмовій заяві унеможливлює їх одночасний розгляд з огляду на різний процесуальний порядок та спосіб розгляду питань про забезпечення доказів та про забезпечення позову в адміністративному судочинстві.
Частиною першою статті 167 КАС України встановлено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
На підставі вищезазначеного, враховуючи що подана до суду заява ОСОБА_3 від 16.06.2021 року містить в собі два різних клопотання процесуального характеру (заходів забезпечення доказів та позову), вирішення яких врегульовано різними положеннями КАС України, а також те, що зазначена заява жодним чином не обґрунтована, не оформлена у відповідності до процесуальних норм Кодексу адміністративного судочинства України, тобто містить істотні недоліки, що не дають можливості її розглянути, у визначені процесуальним законодавством строки, суд доходить висновку про необхідність повернення такої заяви без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись приписами ст.ст. 5-11, 114-116, 150-154, 169, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -
Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.