Справа № 465/3537/21
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань - Беркій Т.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора Зротовського Володимира Володимировича про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора Зротовського Володимира Володимировича про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4171157 від 07.05.2021 року.В обґрунтування своїх вимог вказав, що 07.05.2021 року його притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. Правопорушення полягало в тому, що позивач 07.05.2021 року о 08 год. 20 хв. у м. Львові на просп. Чорновола, 63, керуючи транспортним засобом, здійснив рух по смузі для громадського транспорту, позначену дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР України.Вважає постанову незаконною та просить її скасувати, оскільки правопорушень він не вчиняв, а постанова винесена бездоказово, грунтується на припущеннях та в порушення прав позивача. Пояснює, що сам факт руху по смузі для маршрутних транспортних засобів не становить складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а випадки виїзду на зазначену смугу передбачені п.17.2 ПДР України. Окрім того, всупереч положенням ст.268 КУпАП працівник поліції відмовився вислухати пояснення позивача щодо того, що останінй виїхав на смугу для руху маршрутних транспортних засобів в межах дії дорожнього знаку 5.12, встановленого за адресою: пр. Чорновола, 59 - перед виїздом на кільцеву розв`язку на вулиці Липинського, 59, та повернувся в смугу руху для автомобілів за першої можливої нагоди, коли інший транспортний засіб надав йому дорогу для маневру. Зважаючи на вищевикладене, просить позов задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання зазначає, що інспектор чітко спостерігав факт порушення позивачем вимог ПДР України, а тому зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. Окрім того, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, що додається до відзиву, зафіксовано як інспектори управління патрульної поліції підійшли до позивача, представились та назвали йому причину зупинки відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», ознайомили з правами та обов`язками та провели розгляд справи згідно процедури, а також пояснили що саме порушив позивач, на що останній на відеозаписі повідомив що він керував у смузі для маршрутних транспортних засобів і хотів перелаштуватись ліворуч. Також в ході спілкуванні позивач повідомив, що він хотів повернути праворуч для здійснення повороту, тобто не зрозуміло куди саме хотів повернути позивач, керуючи автомобілем в смузі для маршрутних транспортних засобів. Вважає, що твердження позивача спрямоване на уникнення адміністративної відповідальності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку повідомлявся про час і місце такого, разом із тим просить суд справу розглядати у її відсутності, про що зазначила у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4171157 від 07.05.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. Правопорушення полягало в тому, що позивач 07.05.2021 року о 08 год. 20 хв. у м. Львові на просп. Чорновола, 63, керуючи транспортним засобом здійснив рух по смузі для громадського транспорту, позначену дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР України.

Частиною ч.3 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 17.1 ПДР України встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4171157 від 07.05.2021 року.

Із долученого до відзиву відеозапису з нагрудних камер працівників Управління патрульної поліції, що оглянутий в судовому засіданні, не вбачається факту порушення позивачем п. 17.1 ПДР України, натомість запис розпочинається із моменту зупинки транспортного засобу позивача та початку розмови останнього з поліцейським. Відтак, на відеозаписі відсутній момент порушення позивачем вимог ч.3 ст.122 КУпАП.

Окрім того, із зазначеного вище відеозапису вбачається, що місцем вчинення правопорушення працівники патрульної поліції вказали позивачу «м. Львів, вул. Чорновола, 12», однак, в постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4171157 від 07.05.2021 року місцем вчинення правопорушення вказано «м. Львів, вул. Чорновола, 63». Вказане ставить під сумнів факт порушення та перебування позивача в зоні дії знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів».

Разом із тим, відповідно до п. 17.2 ПДР України водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАН № 4171157 від 07.05.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, стосовно позовної вимоги про визнання дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП неправомірними, суд зазначає, що згідно із ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Таким чином, суд при розгляді справ даної категорії не уповноважений визнавати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними. Відтак, зазначена вище позовна вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора Зротовського Володимира Володимировича про визнання протиправною і скасування постанови серії ЕАН №4171157 від 07.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4171157 від 07.05.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено 22.06.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області (м. Львів, вул. Перфецького, 19).

Відповідач: Інспектор УПП у Львівській області Зротовський Володимир Володимирович (м. Львів, вул. Перфецького, 19).

Cуддя Величко О.В.