Справа № 583/1189/21
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 583/1189/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

представника відповідача Литвиненка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду №2 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №861011 від 19.03.2021та справу про адміністративне правопорушення закрито, стягнуто судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у сумі 454 грн.

02.06.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат з відповідача.

14.06.2021 від ГУНП в Сумській області надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначено, що заява задволенню не підлягає, оскільки ані до позову, ані до заяви про ухвалення додаткового рішення стороною позивача не додано договору про надання правової допомоги, а також відсутні документи, що свідчать про реальну оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з правовою допомогою, оформлені у встановленому законом порядку. Наявність додаткової угоди до договору не є документом відповідно до якого у встановленому законом порядку можливо підтвердити факт реальної оплати гонорару за надання правової допомоги. Тому просить відмовити в задоволені вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечив, з підстав, зазначених у відзиві на заяву.

Суд, проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дійшов такого висновку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Підтвердженням надання правової допомоги, окрім іншого, є розрахунок погодинної вартості правової допомоги, який також може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок вартості правової допомоги має відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.10.2018 у справі №569/17904/17.

У постанові Верховного Суду від 17.08.2020 у справі №160/4615/19 вказується на те, що враховуючи положення статті 134 КАС України, на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані, зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У такому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що умовами прийняття додаткового рішення про відшкодування позивачу судових витрат є наявність поважних причин неможливості надання доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, зазначення про них у поданій, до закінчення судових дебатів заяві, та подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.11.2020 у справі №640/13697/19.

Оцінюючи мотиви наявності поважних причин, суд у своїх висновках виходить з того, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В судовому засіданні 01.06.2021 до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення представником позивача була зроблена заява про подання доказів на підтвердження судових витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надані договір про надання правової допомоги від 16.03.2021, ордер серії 125647 на надання правової допомоги, акт виконаних робіт та наданих послуг від 01.06.2021, додаткова угода від 01.06.2021 про надання правової допомоги від 23.03.2021.

Разом з цим, стороною позивача в межах визначеного процесуальним законодавством строку (до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення) не надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також не надані докази сплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, стороною позивача не додано жодних доказів на підтвердження поважності причин, що унеможливлювали надання доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів.

Що стосується поданого до суду 15.06.2021 нового доказу - копії квитанції до прибуткового ордеру від 01.06.2021, суд вказаний доказ не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи наведені норми процесуального права, новий доказ, а саме копія квитанції до прибуткового ордеру від 01.06.2021, не приймається, оскільки наданий суду без додержання порядку та строків його подання.

За таких обставин заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, 132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко