Справа № 760/19357/16-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/329/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Калашнік Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Любомльського відділу поліції у Волинській області лейтенанта поліції Зіньчука Василя Васильовича про скасування постанови Серії ПС 2 № 647710 від 27.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2016 року на адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшов Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Любомльського відділу поліції у Волинській області лейтенанта поліції Зіньчука Василя Васильовича про скасування постанови Серії ПС 2 № 647710 від 27.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд:

- скасувати постанову інспектора СРПП №1 Любомльського ВПГУНП у Волинській області Зінчука Василя Васильовича від 27 серпня 2016 року Серії ПС2 №647710 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.;

- справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 27 серпня 2016 року інспектором Зінчуком Василем Васильовичем винесено постанову Серії ПС2 № 647710 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Вважає постанову Серії ПС2 №647710 від 27.08.2016 незаконною, необґрунтованою, безпідставною, винесену без врахування фактичних обставин по справі та з порушенням діючого законодавства.

Зазначає, що підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає, оскільки він не вчиняв дій, які можливо було б кваліфікувати як склад адміністративного правопорушення, не здійснював зупинки у забороненому місці, оскільки прибув до автомобіля після того як попередній користувач припаркував автомобіль у вказаному у Постанові місці.

Вказує, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення Інспектором не було надано жодних доказів здійснення зупинки транспортного засобу з порушенням вимог ПДР саме Позивачем.

Просить врахувати, що на доводи позивача щодо непричетності його до вчинення даного правопорушення Інспектор не відреагував, натомість, повідомив, що основним доказом вини позивача є те, що правопорушення зафіксоване ним за допомогою камери спостереження, розташованої на будівлі.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Любомльського відділу поліції у Волинській області лейтенанта поліції Зіньчука Василя Васильовича до позивача було застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 27.08.2016 о 10:00 в м. Любомль по вул. Володимирській здійснив зупинку транспортного засобу Opel Vivaro н.з. НОМЕР_1 в недозволеному для цього місці, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дану постанову позивач вважає протиправною, винесену з порушенням норм закону та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій, а також відповідачем порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме не дотримано порядку встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Любомльського відділу поліції у Волинській області лейтенанта поліції Зіньчука Василя Васильовича не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фотофіксації порушення інспектором 9-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП лейтенантом поліції надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором, не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 27 серпня 2016 року відповідач здійснив порушення порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 27.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Любомльського відділу поліції у Волинській області лейтенанта поліції Зіньчука Василя Васильовича від 27.08.2016 серії ПС2 №647710 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І. А. Усатова