Справа № 640/33154/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Київ № 640/33154/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., при секретарі судового засідання Морозовій Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом до ОСОБА_1 Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області
провизнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку
Пр-к позивача, ОСОБА_2 ;

Пр-к відповідача, Фесюк О.В. ;

Відповідач 2, Скрипаль С.О .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - Позивач, ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі також - Відповідач 1, Держпродспоживслужба), Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (далі також - Відповідач 2, ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області, Головне управління), в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 № 420-к в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.12.2020 № 421-к про звільнення ОСОБА_1 .

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області.

4. Стягнути з Держпродспоживслужби в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.12.20200 по дату поновлення на посаді.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскільки прийняті Відповідачем 1 оскаржувані акти індивідуальної дії (накази) є протиправними, а звільнення Позивача з посади є незаконним, чим порушено його право на працю, такі акти мають бути скасовані судом в силу своєї протиправності, а порушені права поновленні у заявлений Позивачем спосіб.

Відповідачі у письмових відзивах на позовну заяву наголосили, що оскаржувані акти (накази) та звільнення Позивача є правомірними, оскільки вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок отримання Позивачем негативної оцінки за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, тож позовна заява задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані сторонами (їх представниками) документи і матеріали, заслухавши пояснення їхніх представників, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Держпродспоживслужби від 17.03.2017 № 133-к Позивача з 27.03.2017 призначено на посаду начальника ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області (том 1, а.с. 21).

Відповідно до пункту 11 Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області (нова редакція), затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 № 165, т.в.о. голови Держпродспоживслужби 21.02.2020, начальник Головного управління, зокрема: здійснює керівництво діяльністю Головного управління, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності (підпункт 1); здійснює добір кадрів до Головного управління (підпункт 5); організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників (підпункт 6) (том 1, а.с. 22-46).

Згідно з Завданнями і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2020 рік (далі також - Завдання), визначеними Позивачу, у 2020 році він мав виконати наступні завдання: 1. Організація ефективної роботи Головного управління за наступними ключовими показниками: 1) виконано не менше як 80 відсотків запланованих на звітний період завдань та заходів у рамках плану діяльності Головного управління; 2) завершено запровадження системи внутрішнього електронного документообігу та підключено її до системи електронної взаємодії органів виконавчої влади; 3) організовано роботу щодо опрацювання 100 відсотків звернень громадян, запитів на публічну інформацію; 2. Забезпечення управління персоналом за наступними ключовими показниками: 1) забезпечено підвищення престижу Головного управління; 2) визначено потреби у професійному навчанні державних службовців; 3) проведено опитування та проаналізовано рівень емоційної залученості, задоволеності умовами державної служби, потреби у професійному розвитку державних службовців Головного управління, складно аналітичний звіт та план заходів щодо розв`язання виявлених проблем та задоволення виявлених потреб; 4) проведено повторне опитування та проаналізовано результативність реалізації плану заходів; 3. Створення дієвих систем консультування споживачів, підвищення рівня загальної правової грамотності, ступеня поінформованості, впевненості та впливовості споживачів на розвиток внутрішнього ринку за наступними ключовими показниками: 1) проведено інформаційну компанію щодо законодавства у сферах діяльності Держпродспоживслужби та її територіальних органів; 2) створено та забезпечено функціонування на базі Головного управління консультативного центру захисту прав споживачів; 3) проведено наради, семінари, засідання за круглим столом щодо обговорення проблемних питань у сфері діяльності Держпродспоживслужби та шляхів її вирішення; 4. Здійснення комплексу організаційних заходів з метою належного контролю за станом підготовки та проведення оздоровчого сезону 2020 року за наступними ключовими показниками: 1) організовано навчання, у тому числі дистанційне, для фахівців районних, міжрайонних та міських управлінь з тематики контрольних заходів у ході підготовки та проведення оздоровчого сезону 2020; 2) здійснено контроль за функціонуванням закладів оздоровлення та відпочинку, у тому числі проведенням виробничого лабораторного контролю; 3) розроблено та розповсюджено Пам`ятки для батьків щодо критеріїв виробу безпечного закладу оздоровлення; 5. Організація державного нагляду у сфері безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини за наступними ключовими показниками: 1) зменшено випадків харчових отруєнь та випадків токсикоінфекції ; 2) зменшено випадків спалахів інфекційних хвороб тварин (том 1, а.с. 57-59).

Відповідно до звіту начальника ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_1 за 2020 рік, ним виконані наступні заплановані завдання, зокрема: І. Організація ефективної роботи Головного управління - заплановані на звітний період завдання виконано на 65 відсотків. Проведення планових завдань та заходів у рамках плану діяльності Головного управління призупинено на законодавчому рівні у зв`язку з введенням карантинних обмежень. Проте, 100 відсотково впроваджено систему електронного документообігу між структурними підрозділами; 100 відсотків опрацьовані звернень громадян та запитів на публічну інформацію; ІІ. Забезпечення управління персоналом, окрім іншого: проводились кардові призначення, навчання, опитування; з Херсонським національним університетом та Херсонським державним аграрним університетом укладено меморандум про направлення випускників для працевлаштування, стажування; спільними зусиллями з Херсонським державним аграрним університетом на біолого-технологічному факультеті відкрито нову спеціальність «Ветеринарна гігієна, санітарія та експертиза»; у період карантину конкурси не проводились, проте з початку року було оголошено конкурс на 7 посад державної служби, в якому прийняли участь 9 осіб, пройшли конкурсний відбір 4 особи; протягом карантину укладено контракти з 6 особами на посади державної служби; протягом І квартал 2020 року визначено потребу у професійному навчанні спеціалістів; забезпечено проведення онлайн-курсів підвищення кваліфікації; 131 спеціаліст Головного управління пройшов дистанційне навчання; проведено опитування державних службовців щодо визначення рівня емоційної залученості, аналіз показників якого показав, що 73,6 % опитуваних (І квартал) та 75,1 % (ІІІ квартал) в основному задоволені роботою, тощо; ІІІ. Створення дієвих систем консультування споживачів, підвищення рівня загальної правової грамотності, ступені поінформованості, впевненості та впливовості споживачів на розвиток внутрішнього ринку, зокрема: на офіційній сторінці опубліковано 46 статей щодо роз`яснень норм і положень законодавства про захист прав споживачів; надано 49 консультацій; створено консультативний центр захисту прав споживачів; надано 166 роз`яснень та консультацій споживачам; проведено інформаційну компанію щодо законодавства у сфері інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу, у сфері захисту споживачів; у сфері безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини; у сфері ціноутворення; у сфері санітарного законодавства; в Новокаховській міські раді та Голопристанській районній державній адміністрації проведено тематичні зустрічі-семінари з питань обговорення вимог законодавства України у сфері захисту споживачів, реклами та ринкового нагляду за участю суб`єктів господарювання, представників місцевої влади, громадських організацій, об`єднань, підприємств, преси; застосуванню превентивного захисту прав споживачів з метою недопущення та/або зменшення кількості порушень; спільно з ГО «Добродія» проведено інтерактивні уроки з учнями 8-11 класів загальноосвітніх шкіл м. Херсона з метою ознайомлення з базовими знання законодавства у сфері захисту прав споживачів в рамках проекту «Початкова освіта споживачів», тощо; IV. Здійснення комплексу організаційних заходів з метою належного контролю за станом підготовки та проведення оздоровчого сезону 2020 року, окрім іншого: організовано дистанційне навчання спеціалістів районних, міжрайонних та міських управлінь з тематики контрольних заходів у ході підготовки та проведення оздоровчого сезону 2020 в закладах оздоровлення та відпочинку на території Херсонської області - 12, розроблено пропозиції до Плану заходів з проведення в області курортно-туристичного сезону; позапланово перевірено 87 закладів оздоровлення та відпочинку; проведено 145 моніторингових відвідувань закладів розміщення з метою збору інформації щодо дотримання закладами оздоровляння та відпочинку протиепідемічних заходів під час карантину (порушення виявлено у 37 випадках); вжито заходів щодо припинення діяльності закладів та недопущення подальшого функціонування у період заборони діяльності; складено протоколи про адміністративні правопорушення; здійснено контроль за проведенням підприємствами питного водопостачання, які забезпечують питною водою населені пункти та розташовані в оздоровчих зонах, виробничого контролю якості питної води, тощо; V. Організація державного нагляду у сфері безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини, зокрема: проведено 515 планових заходів контролю, піддано штрафу 127 осіб, накладено штрафні санкції на 19 суб`єктів господарювання у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини; розроблено та розповсюджено Пам`ятки для батьків щодо критеріїв виробу безпечного закладу оздоровлення тощо. За 9 місяців 2020 року, порівняно з 2019 роком, зокрема, зменшилась кількість спалахів сказу тварин, африканської чуми свиней. Окрім наведеного, у звіті Позивачем також наведені дані про виконання інших завдань (том 1, а.с.49-56).

Вказані дані наведені Позивачем у Результаті виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2020 рік (том 1, а.с. 1120-128).

Також, у 2018-2019 роках Позивач отримував позитивні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності (середній бал за 2018 рік - 2,8; 2019 рік - 2,6) (том 1, а.с. 60-68).

Протягом 2020 року Позивач отримував надбавку за інтенсивність праці та щомісячні премії, погоджені керівництвом Держпродспоживслужби (том 1, а.с. 74-109).

Натомість, згідно з результатами оцінки виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2020 рік (далі також - Результати), Позивач отримав 2,4 бали, тобто негативну оцінку (том 1, а.с. 120-128). Виконання завдань Позивач було оцінено наступним чином: завдання № 1 - 2 бали; завдання № 2 - 2 бали; завдання № 3 - 3 бали; завдання № 4 - 2 бали; завдання № 5 - 3 бали. В обґрунтування таких оцінок зазначено: формальне відношення до виконання завдань та підготовки звіту; найнижчий показник виконання завдань серед усіх областей; недостатній рівень особистого залучення у просуванні іміджу служби в області; скарги щодо роботи керівника служби, висвітлені в публічних медіа, впливають негативно на імідж служби; не узагальнена інформація щодо звернень споживачів; не повністю сформований колектив для виконання необхідних посадових обов`язків; поверхневі пояснення щодо ефективності роботи консультативного центру; недостатній рівень участі в нарадах з органами місцевої влади та інші аналогічні формулювання.

Не погоджуючись з результатами оцінки своєї службової діяльності за 2020 рік та наведеним обґрунтуванням, Позивач подав Голові Держпродспоживслужби розгорнуті пояснення щодо виконаних ним у 2020 році завдань (детально щодо кожного формулювання обґрунтування) та просив переглянути виставлені бали (том 1, а.с. 134-146).

Листом від 10.10.2020 № 24.2-3/1/7101 Держпродспоживслужба повідомила Позивачу, що оцінювання результатів виконання Позивачем Завдань відбувалось на основі його усних пояснень, наданих під час оціночної співбесіди та письмового звіту, поданого під час оцінювання, тож оцінка його службової діяльності є об`єктивною, відповідає встановленим Критеріям та не підлягає перегляду (том 1, а.с. 147-153).

Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області від 08.12.2020 № 405-к затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області (том 1, а.с. 116). Згідно зі вказаним висновком, усі державні службовці ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області, у тому числі заступник начальника Головного управління, отримали позитивні та відмінні оцінки (том 1, а.с. 110-115).

При цьому, Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б», за 2020 рік, заступника начальника Головного управління, які оцінені позитивно, з обґрунтуванням, що завдання виконані своєчасно, робота проводилась ефективно, містять дані зі звіту Позивача, як начальника Головного управління, робота якого оцінена негативно та зазначено про формальне його відношення до виконання завдань та підготовки звіту (том 1, а.с. 130-133).

Наказом Держпродспоживслужби від 09.12.2020 № 420-к «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби», зокрема, затверджено негативний висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності Позивача.

На підставі наведеного та наказу Держпродспоживслужби від 09.12.2020 № 420-к, наказом Держпродспоживслужби від 10.12.2020 № 421-к Позивача звільнено 11.12.2020 з посади начальника ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (том 1, а.с. 48).

При цьому, згідно з листком непрацездатності від 09.12.2020 серії АДЛ № 839192 Позивач з 09.12.2020 по 18.12.2020 перебував на лікарняному (том 1, а.с. 154).

Вважаючи протиправними вищенаведені спірні акти індивідуальної дії, а своє звільнення незаконним, Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про їх скасування.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам і поясненням сторін (їх представників) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

Для вирішення спірних правовідносин судом застосовано норми Конституції України, Кодексу законів про працю України (далі також - КЗпП України), Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі також - Закон № 889-VIII), Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640 в редакції від 10.07.2019 № 951 (далі також - Порядок № 640) (у відповідних редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 38, 43 Конституції України, громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, користуються рівним правом доступу до державної служби, до служби в органах місцевого самоврядування.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

При цьому, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення також закріплені статтями 2, 5-1 КЗпП України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон № 889-VIII.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону № 889-VIII, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з пунктами 7, 10 частини першої статті 4 Закону № 889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема: забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

За приписами частин другої, третьої статті 5 Закону № 889-VIII, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Державний службовець має право, окрім іншого, на чітке визначення посадових обов`язків; оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності (пункти 2, 10 частини першої статті 7 Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 44 Закону, результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання) визначає Порядок № 640.

Метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри (пункт 2 Порядку № 640).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 640 оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 640 учасниками оцінювання є: державний службовець; особа, яка визначає завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності (далі - ключові показники) та здійснює підготовку пропозицій щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «А»; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.

Оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції (пункт 7 Порядку № 640).

Оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню) (пункт 8 Порядку № 640).

За приписами пункту 9-1 Порядку № 640, оформлення документів, передбачених цим Порядком, здійснюється його учасниками у паперовій формі з використанням власноручних підписів або в електронній формі з накладенням кваліфікованих електронних підписів.

Обговорення та співбесіди з учасниками оцінювання, передбачені на відповідних етапах оцінювання, можуть проводитися за фізичної присутності учасників або дистанційно шляхом застосування технічних засобів.

Відповідно до пунктів 10, 11-13, 16 Порядку № 640, завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

Визначення завдань і ключових показників для заступників керівників здійснюється після визначення завдань і ключових показників для їх керівників.

Державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань.

Строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Порядку.

Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

Висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу».

Згідно з пунктами 37, 39, 40 Порядку № 640, для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.

Оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.

За приписами пунктів 40-1, 41 Порядку № 640 служба управління персоналом узагальнює результати виконання завдань державними службовцями.

Якщо за підсумками визначення результатів виконання завдань державному службовцю виставлена негативна оцінка, служба управління персоналом інформує про це суб`єкта призначення та передає йому матеріали оцінювання такого державного службовця (завдання і ключові показники, звіт щодо виконання поставлених завдань і ключових показників (у разі подання), заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8, зауваження державного службовця щодо оцінювання результатів його службової діяльності (у разі подання).

Для встановлення обґрунтованості виставлення державному службовцю негативної оцінки суб`єкт призначення вивчає матеріали оцінювання і в разі необхідності заслуховує пояснення відповідного державного службовця та/або його безпосереднього керівника.

У разі необґрунтованості негативної оцінки, виставленої державному службовцю, суб`єкт призначення зазначає своє обґрунтування у формі згідно з додатком 8 та не затверджує висновок з такою оцінкою. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється.

Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» або «В», в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем (пункт 47 Порядку № 640).

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій «Б» або «В», здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про державну службу» (пункт 48 Порядку № 640).

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця (пункт 49 Порядку № 640).

У той же час, пунктом 3 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII передбачено, що отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону № 889-VIII, наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

Виходячи з викладених обставин, у взаємозв`язку з наведеними норами діючого законодавства, суд зазначає наступне.

Згідно із завданнями і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2020 рік (далі також - Завдання), з якими Позивач ознайомився 28.12.2019, йому було визначено п`ять завдань, в межах яких сформовані ключові показники, за якими Відповідачем 1 було здійснено оцінку результатів службової діяльності Позивача як державного службовця.

При цьому, як вже зазначалося раніше, відповідно до пункту 11 Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області (нова редакція), начальник Головного управління, зокрема: здійснює керівництво діяльністю Головного управління, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності (підпункт 1); здійснює добір кадрів до Головного управління (підпункт 5); організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників (підпункт 6) (том 1, а.с. 44).

Разом з тим, суд вважає, що розкриття змісту пункту 1) ключових показників другого Завдання в частині показника щодо «у 80 відсотків конкурсу на посаді державної служби взято участь не менше трьох кандидатів на одну посаду» є не коректним, оскільки бажання громадян України в кількості не менше трьох осіб взяти участь у конкурсі на посаду у ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області не залежить та не може залежати від волі Позивача, як керівника такого Головного управління.

Окрім того, проаналізувавши зміст третього Завдання та ключових показників до нього, у взаємозв`язку зі змістом Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області (нова редакція), судом встановлено, що скликання нарад, утворення консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів і служб (рад, комісій, колегій, робочих груп тощо) для сприяння здійсненню покладених завдань є правом Головного управління, а не його обов`язком.

Натомість, встановлені третім Завданням ключові показники 2) та 3) мають характер обов`язкового виконання, що фактично порушує дискреційність повноважень ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області з питань утворення консультаційного центру та проведення семінарів, засідань за круглим столом щодо обговорення проблемних питань у сфері діяльності Держпродспоживслужби та шляхів їх вирішення.

Також, зі змісту Положення про Головне управління, прав та обов`язків останнього з проведення інформаційних кампаній щодо законодавства у сферах діяльності Держпродспоживслужби та її територіальних органів, не встановлено. Однак, у Завданні не визначено поняття «інформаційної кампанії», яку мав провести Позивач. Натомість, зі змісту ключового показника 1) третього Завдання вбачається, що Позивач, як керівник Головного управління, фактично мав здійснити інформаційну кампанію не тільки щодо Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, але й щодо Держпродспоживслужби та її територіальних органів, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість такого ключового показника, встановленого Позивачу, а також його невідповідність завданням Головного управління, встановленим для нього Положенням.

Більше того, визначення Позивачу у четвертому Завданні ключових показників наступним чином: « 1) зменшено випадків харчових отруєнь та випадків токсикоінфекції; 2) зменшено випадків спалахів інфекційних хвороб тварин», - є некоректним, оскільки виникнення/не виникнення таких обставин не залежать від волі Позивача, як керівника Головного управління та не визначено йому як завдання чи обов`язок у Положенні про ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області. Натомість, виходячи з повноважень і завдань Головного управління, останнє, зокрема: організовує заходи щодо локалізації та ліквідації спалаху заразних хвороб, спільних для тварин і людей, готує пропозиції та рекомендації щодо профілактики, ліквідації та боротьби з такими хворобами; забезпечує проведення карантинних та інших ветеринарно-санітарних заходів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Завдання 2-4 та відповідні ключові показники до них, у порушення вимоги пункту 7 Порядку № 640, виходять за межі посадових обов`язків державного службовця Позивача, що, у свою чергу, ставить під сумнів дотримання принципів об`єктивного та достовірного оцінювання результатів виконання.

Окрім наведеного, щодо відповідності оскаржуваного акта індивідуальної дії Відповідача 1 в частині затвердження негативного висновку про результати виконання Позивачем Завдань та ключових показників вимогам принципу правової визначеності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з додатком № 4 до Порядку № 640 закріплено наступні критерії визначення балів: «не підлягає оцінюванню» - завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень); бал « 0» - завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції; бал «1» - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо; бал « 2» - завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо); бал « 3» - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки; бал « 4» - завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення. Пройдено професійне навчання відповідно до індивідуальної програми, за результатами якого нараховано не менше ніж 0,4 кредиту Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи (ЄКТС).

Водночас, згідно з Результатами, Позивач отримав загалом 2,4 бали (негативну оцінку), виходячи з наступного оцінювання: завдання № 1 - 2 бали; завдання № 2 - 2 бали; завдання № 3 - 3 бали; завдання № 4 - 2 бали; завдання № 5 - 3 бали. При цьому, в обґрунтування оцінки « 2» зазначено: формальне відношення до виконання завдань та підготовки звіту; найнижчий показник виконання завдань серед усіх областей; недостатній рівень особистого залучення у просуванні іміджу служби в області; скарги щодо роботи керівника служби, висвітлені в публічних медіа, впливають негативно на імідж служби; не узагальнена інформація щодо звернень споживачів; не повністю сформований колектив для виконання необхідних посадових обов`язків; керівник не займається кадровою політикою належним чином; на сайті не у повному обсязі висвітлена інформація щодо доборів на відкриті вакантні посади; формальний підхід до опитування державних службовців (не володіє даними після опитування); відсутній план та пропозиції щодо покращення ситуації в колективі та рівня довіри; в обґрунтування оцінки « 3» зазначено: формальний підхід до виконання завдання та відсутність компетентного пояснення процесу; не розкрито суті проведених заходів, тематики семінарів та результатів їх проведення із зазначенням висновків, які було досягнуто; недостатній рівень участі в нарадах з органами місцевої влади; поверхневі пояснення щодо ефективності роботи консультативного центру; не деталізовано виконання програм по ключовим показникам; завдання не виконано у повній мірі, результат за вказаний період не досягнуто у повному обсязі.

Разом з тим, судом не встановлено жодних зауважень щодо неналежного, неповного або несвоєчасного виконання Позивачем протягом року визначених йому завдань. Доказів протилежного Відповідачами суду не надано.

Також суд зауважує, що відповідно до змісту пункту 39 Порядку № 640, оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Таким чином, подання звіту державним службовцем є його правом. Зокрема, вимог до форми та змісту звіту про виконання завдань і ключових показників Порядок № 640 не містить, а тому, державний службовець є вільним у викладенні вжитих ним заходів на виконання відповідних завдань та їх результатів.

У зв`язку з наведеним, твердження про не наведення у звіті державного службовця (у разі його подання) даних або обґрунтувань, які, на переконання безпосереднього керівника, мають бути вказані державним службовцем, не можуть вважатися належною підставою для виставлення негативної оцінки та висновку про формальне відношення до підготовки письмового звіту.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що обґрунтування Відповідачем 1 негативної оцінки не відповідає Критеріям виставлення балів та принципам проведення оцінювання, встановленим пунктом 3 Порядку № 640, оскільки Відповідачем 1 не надано доказів, які вважаються встановленими та мали вирішальне значення для подальшого затвердження оскаржуваного Позивачем висновку щодо оцінювання результатів його службової діяльності та доказів достовірності даних, які були взяті безпосереднім керівником Позивача до уваги.

Крім цього, суд звертає увагу на наступне.

У рішенні № 3-р(І)/2019 від 05.06.2019 Конституційним Судом України надано тлумачення принципу правової визначеності, підкресливши, що: юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване; юридичною визначеністю обумовлюється втілення легітимних очікувань, тобто досягнення бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни юридичного регулювання у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими.

Також, Європейським судом з прав людини неодноразово зазначалося, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11.11.1996 у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22.11.1995 у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейським судом з прав людини наголошено, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Суд зауважує, що в частині судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейським Судом з прав людини висловлено правову позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (рішення у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» від 31.07.2008, рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» від 22.11.1995, рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд проти Кіпру» від 21.07.2011, рішення у справі «Путтер проти Болгарії» від 02.12.2010).

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги посилання представників Відповідачів щодо дискреційних повноважень Держпродспоживслужби та відсутності повноважень у суду здійснювати оцінку рішення останньої, зокрема, на відповідність його обґрунтованості та вмотивованості, тобто дотриманню положень Порядку № 640.

Крім того, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (рішення у справі «Волохи проти України» від 02.11.2006, рішення у справі «Malone v. United Kindom» від 02.08.1984).

Таким чином, зважаючи на те, що Відповідачем 1 не дотримано порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності Позивача, та оцінка, яка виставлена за виконання ним Завдань не відповідає обґрунтуванню Критеріїв виставлення балів, визначених Порядком № 640, висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця - Позивача за 2020 рік, не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому є протиправним.

Відповідно, враховуючи встановлену судом протиправність висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця - Позивача за 2020 рік, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 № 420-к в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_1 та наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.12.2020 № 421-к про звільнення ОСОБА_1 .

Окрім того. спірні накази Відповідача 1 не відповідають закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, отже мають ознаки протиправних та, відповідно, підлягають скасуванню в силу своєї протиправності.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/202 при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосовувати норми КЗпП України, у якому визначено основні трудові права працівників.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено або на рівнозначній посаді.

Оскільки судом встановлено протиправність звільнення Позивача, то він має бути поновлений на державній службі на посаді, з якої його було звільнено.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.201 у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права має бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, єдиним можливим рішенням суду є поновлення такого працівника на займаній або прирівняної до займаної посади.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права Позивача, який виключатиме подальше його звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів, буде його поновлення на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області з 12.12.2020.

Відповідно, виходячи з наведених норм та встановлених обставин, Позивач має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.12.2020 по день ухвалення судового рішення.

При цьому, середній заробіток визначається відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 32 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 № 21-395а13, в якій зазначено, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Відповідно до пункту 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (пункт 8 Порядку).

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Виходячи з наведених норм та враховуючи, що згідно з довідкою Головного управління середньоденна заробітна плата Позивача становить 1880,71 грн., а кількість днів вимушеного прогулу - 128 днів (з урахуванням листів Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» від 29.07.2019 № 1133/0/206-19 та «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік» від 12.08.2020 № 3501-06/219), судом здійснено розрахунок середнього заробітку Позивача за час вимушеного прогулу з 12.12.2020 по 16.06.2021, який загалом склав 240 730,88 грн. (двісті сорок тисяч сімсот тридцять гривень 88 копійок).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами (їх представниками) пояснення по суті заявлених вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви, оскільки деякі позовні вимоги заявлені Позивачем некоректно (зокрема, не надано розрахунку суми стягнення за вимушений прогул; період стягнення середнього заробітку заявлений по дату поновлення на посаді).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, Відповідачі обов`язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України належним чином не виконали.

За приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої-четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом з матеріалів справи встановлено, що на момент прийняття даного рішення підтвердженими витратами Позивача на правничу допомогу адвоката є витрати на суму 27 500,00 грн.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про, зокрема, присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 5, 6, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 № 420-к в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.12.2020 № 421-к про звільнення ОСОБА_1 .

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області з 12.12.2020.

5. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (, вул. Перекопська, 17, м. Херсон) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.12.2020 по 16.06.2021 в сумі 240 730,88 грн. (двісті сорок тисяч сімсот тридцять гривень 88 копійок).

6. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області з 12.12.2020 та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 38 554,59 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири гривні 59 копійок).

7. Стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (, вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати (правничу допомогу) в сумі 27 500,00 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

8. Стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (, вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати (судовий збір) в сумі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).

9. В іншій частині - відмовити.

ОСОБА_1 - РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів - , вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001.

Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області - , вул. Перекопська, 17, м. Херсон

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 22.06.2021.

Суддя П.О. Григорович