Справа № 639/6445/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 червня 2021 р.Справа № 639/6445/17

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Леонідова С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021 , головуючий суддя І інстанції: Рубіжний С.О., м. Харків, повний текст складено 16.04.21 року по справі № 639/6445/17

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з клопотанням про примусове виконання судового рішення по адміністративній справі № 639/6445/17 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в порядку ст. 382 КАС України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021 відмовлено у прийнятті клопотання ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ).

Не погодившись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021 по справі № 639/6445/17 скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

11 червня 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про розподіл судових витрат.

У заяві позивач зазначає, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021 ним сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., проте, при ухваленні постанови від 08.06.2021 питання про розподіл судових витрат Другим апеляційним адміністративним судом вирішене не було. Посилаючись на норми статей 132, 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги зазначеної заяви.

Представник Адміністрації Державної прикордонної служби України заперечував проти стягнення судового збору з відповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не реалізувало процесуальне право на висловлення своєї думки щодо поданої позивачем заяви.

Розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 143 КАС визначено види рішень адміністративного суду, якими може бути вирішено питання щодо судових витрат, їхній розподіл, а також можливість оскарження таких рішень.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За положенннями частин третьої та п`ятої цієї статті, якщо в рішенні за результатами розгляду справи суд не вирішив питання про судові витрати, тоді ці питання можуть бути вирішені шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Правила розподілу судових витрат між сторонами встановлені статтею 139 КАС і відрізняються між собою залежно від суб`єктного складу осіб, які беруть участь у справі, та наслідків розгляду справи.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні по суті спору (якщо сторони надали всі докази на підтвердження судових витрат до виходу суду до нарадчої кімнати), або в додатковому судовому рішенні (якщо сторони скористалися своїм правом подати докази на підтвердження понесення судових витрат).

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18.

Колегія суддів зауважує, що необхідно розрізняти судові рішення, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання, від рішень, якими вирішуються, вимоги позовної заяви, апеляційної чи касаційної скарги.

Закінчення розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат у зв`язку зі скасуванням ухвали суду про відмову у прийнятті позовної заяви.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу суду першої інстанції, справу направлено для продовження розгляду до Жовтневого районного суду м. Харкова, а отже судом апеляційної інстанції розгляд справи по суті не відбувся, рішення на користь позивача не приймалось, питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось.

Таким чином, в даному випадку рішення (ухвала) суду апеляційної інстанції про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції не є судовим рішенням, ухваленням якого завершується розгляд справи.

Отже, оскільки приписами КАС України не передбачено можливості повернення судових витрат у разі прийняття апеляційним судом рішення про скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, підстави проведення розподілу судових витрат, зокрема, щодо сплаченого судового збору в сумі 2270,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021, на теперішній час відсутні.

З огляду на викладене вище, заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 143, 241, 242, 243, 252, 310, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Присяжнюк О.В. Любчич Л.В.

Повний текст ухвали складено 22.06.2021