Справа № 380/10613/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:
секретаря судового засідання Ольшанського В.М.,

представників відповідачів Шведи О.Б., Устенка Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі Академія) , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, Міністерства оборони України , місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення за період з 2017 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні з 03.04.2020 по дату винесення рішення суду, у розмірі не менше 75489,26грн;

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 незаконно відрахованого грошового забезпечення у сумі 7696,80грн;

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік та грошової компенсації за неотримане речове майно за весь період служби;

- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : грошову компенсацію за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення за період з 2017 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби у розмірі не менше 20130,46грн; компенсацію середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні з 03.04.2020 по дату винесення рішення суду, у розмірі не менше 75489,26грн; незаконно відрахованого грошового забезпечення у сумі 7696,80грн; індексацію грошового забезпечення за період з 2017 по 2020 роки; грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік та грошову компенсацію за неотримане речове майно за весь період служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити фінансування академії для виконання судового рішення.

Ухвалою від 24.11.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 14.01.2021 суд перейшов з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 20.07.2017 по 03.04.2020 позивач проходив військову службу на посаді курсанта в Національній академії військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Позивач вважає, що на час відрахування його з курсантів третього курсу відповідач не здійснив своєчасний розрахунок з ним, а саме не виплатив: компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення за період з 2017 року по 2020 рік, середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з 03.04.2020 по дату винесення рішення суду, незаконно відраховане грошове забезпечення у сумі 7696,80грн, грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік та грошову компенсацію за неотримане речове майно за весь період служби. Позивач наводить власні розрахунки вказаних виплат та просить суд зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення за період з 2017 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби у розмірі не менше 20130,46грн; компенсацію середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні з 03.04.2020 по дату винесення рішення суду, у розмірі не менше 75489,26грн; незаконно відрахованого грошового забезпечення у сумі 7696,80грн; індексацію грошового забезпечення за період з 2017 по 2020 роки; грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік та грошову компенсацію за неотримане речове майно за весь період служби. На думку позивача, Міністерство оборони України зобов`язане здійснити фінансування академії для виконання судового рішення.

Відповідач Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив. Відзив обґрунтований тим, що згідно з наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 20.07.2017 №31-КС солдата ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та відраховано з числа таких 03.04.2020 на підставі його рапорту про відмову від подальшого проходження військової служби. Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 вказаного Закону України, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. До таких витрат включається, зокрема грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. На думку представника відповідача, з наведених положень вбачається, що, у зв`язку з відмовою від подальшого проходження військової служби, позивач втратив право на отримання грошового та речового забезпечення від відповідача, а тому подальше нарахування і виплата такого забезпечення є безпідставним.

Відповідач Міністерство оборони України подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що Академія як суб`єкт владних повноважень, у разі ухвалення судового рішення не на її користь, самостійно забезпечує виплату належних позивачу (стягувану) коштів в межах асигнувань, передбачених на грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців. Відтак, підстави для зобов`язання Міністерства оборони України здійснити фінансування академії для виконання судового рішення відсутні.

23.12.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 КЗпП України. Позивач вважає, що відповідач безпідставно утримав його грошове забезпечення, не надав усіх належних сум грошового забезпечення у день звільнення з військової служби та не здійснив компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

24.12.2020 представник відповідача Академії подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає про те, що виплати і компенсації, які просить нарахувати і виплатити позивач, не підлягають стягненню відповідно до вимог частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964, та пункту 1 Контракту від 15.08.2017 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом ОСОБА_1 про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України.

12.03.2021 позивач подав до суду заяву, в якій зазначає, що вказаний спір стосується порушення законодавства про працю, а тому подання позовної заяви про стягнення невиплачених сум не обмежується жодним строком.

18.03.2021 представник Академії подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначає про те, що курсантам вищих навчальних військових закладів надаються такі види відпусток: канікулярні відпустки (зимова і літня), додаткова відпустка для лікування, у зв`язку з хворобою та додаткова відпустка, у зв`язку з сімейними обставинами. Надання курсантах інших відпусток, в тому числі і додаткової відпустки учасникам бойових дій, законодавством не передбачено. Щодо виплати курсанта допомоги на оздоровлення, то така здійснюється курсантам у разі вибуття їх у канікулярну відпустку без подання заяви (рапорту) чи без вибуття у канікулярну відпустку за рішенням командира військової частини на підставі відповідного рапорту. Допомога на вирішення соціально-побутових питань виплачується виключно за рапортом військовослужбовця.

02.06.2021 представник Академії подав до суду додаткові пояснення, відповідно до яких грошова компенсація вартості за неотримане речове майно не виплачується курсантам вищих військових навчальних закладів. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач сам клопотав про відрахування його з числа курсантів Академії, жодних претензій щодо проведеного з них розрахунку не заявляв та добровільно зобов`язався відшкодувати витрати, пов`язані з його навчанням, а тому підстави для стягнення на його користь середнього грошового забезпечення відсутні.

Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили. Просили суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 20.07.2017 №31-КС солдата ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Згідно з наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 15.01.2017 №204 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу вказаної Академії та на всі види забезпечення.

15.08.2017 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого позивач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів ЗС України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, недисциплінованість або відмови від подальшого проходження військової служби.

10.03.2020 молодший сержант ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку із відмовою від подальшого проходження військової служби.

03.04.2020 наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №25-КС по особовому складу із молодшим сержантом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу через відмову від подальшого проходження військової служби, відраховано з числа курсантів.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №87 від 03.04.2020 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 400917,29 грн.

03.04.2020 Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного складено та вручено ОСОБА_1 довідку-розрахунок №47 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії в сумі 400917,29 грн., що підтверджується підписом позивача на зазначеному розрахунку.

Згідно із зазначеною довідкою-розрахунком грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 305568,45 грн., продовольче 69154,98 грн., медичне 394,50 грн., спожиті комунальні послуги та енергоносії 25799,36 грн.

Зі змісту наявної в матеріалах справи довідки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 04.05.2020 №682 ОСОБА_1 добровільно відшкодовано витрати пов`язані з його утриманням у розмірі 7696,80 грн. У вказаній довідці вказано, що станом на 04.05.2020 за позивачем рахується заборгованість в сумі 393220,49грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 у справі №380/3740/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021, задоволено позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, стягнуто витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у закладі вищої освіти - Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у розмірі 393 220 грн. 49 коп.

Вважаючи, що при відрахуванні з числа курсантів Академії відповідач не виплатив йому належних сум грошового забезпечення та компенсації за неотримане речове майно, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України № 2232-XII).

За приписами частин 3, 5 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини 2 статті 23 вказаного Закону України. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами 3, 6 частини 2 статті 23 вказаного Закону України.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та ", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 вказаного Закону України, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку "Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, речове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Згідно з пунктом 2.1.4. Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до пункту 2.1.6. Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Згідно з пунктами 7-8 Порядку № 964 у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

З наведених нормативних положень вбачається, що в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання курсант втрачає право на отримання грошового, продовольчого, речового, медичного забезпечення, пов`язаного з проходженням військової служби. Крім того, такий курсант зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, у зв`язку з достроковим розірванням контракту.

Відповідно до довідки - розрахунку від 04.05.2020 №682 витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 . Національній академії сухопутних військ, складаються з:

- грошового забезпечення - 305568,45 грн;

- продовольчого забезпечення - 69154,98 грн;

- речового забезпечення - 0 грн;

- медичне забезпечення - 394,50 грн;

- спожитих комунальних послуг та енергоносіїв - 25799,36 грн;

- оплата транспортних послуг - 0 грн.

Курсант ОСОБА_1 відшкодував частково заборгованість у сумі 7696,80 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 у справі №380/3740/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021, задоволено позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, стягнуто витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у закладі вищої освіти - Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у розмірі 393 220 грн. 49 коп.

У межах цього спору позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування і виплатити йому , зокрема, індексацію грошового забезпечення за період з 2017 року по 2020 рік, середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з 03.04.2020 по дату винесення рішення суду, незаконно відраховане грошове забезпечення у сумі 7696,80грн.

Вказані виплати входять до складу грошового забезпечення військовослужбовця, на яке позивач втратив право, у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. Відповідно до пункту 3 Порядку № 964 позивач також втрачає право на речове забезпечення за час навчання і повинен відшкодувати фактичні втрати, пов`язані з таким речовим забезпеченням.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу складові частини грошового забезпечення та компенсацію за неотримане речове майно, на які, станом на час розгляду цієї справи, позивач вже втратив право.

Щодо позовних вимог, які стосуються грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, суд зазначає, що у відповідності до пунктів 1,2 розділу ХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260) військовослужбовцям, які набули право на отримання щорічної основної відпустки, один раз на рік надається грошова допомога на оздоровлення в розмірі грошового забезпечення. Така допомога надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку або без вибуття у відпустку (за їх рапортом) на підставі наказу командира військової частини. Таким чином, допомога на оздоровлення курсантам вищих навчальних закладів виплачується: у разі вибуття їх у канікулярну відпустку без подання відповідного рапорта або без вибуття у канікулярну відпустку - за рішенням командира військової частини після набуття військовслужбовцем права на таку виплату у будь-який період лише за наявності відповідного рапорта.

Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що у 2020 році він перебував у канікулярній відпустці, або подавав рапорт про надання допомоги на оздоровлення без вибуття у відпустку.

Таким чином, у позивача не виникло право на отримання допомоги на оздоровлення за 2020 рік, а тому його вимоги в цій частині є безпідставними та необгрунтованими.

Щодо позовних вимог, які стосуються надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, суд зазначає, що відповідно до пунктів 1, 9 розділу ХХIV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Виплата такої допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Таким чином, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається курсантам вищих навчальних закладів один раз на рік лише за їх рапортом.

Позивач не надав доказів, що він звертався із рапортом для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік.

Таким чином, у позивача не виникло право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, а тому його вимоги в цій частині є безпідставними та необгрунтованими.

Щодо позовних вимог, які стосуються компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій, суд зазначає, що у відповідності до пункту 6 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон України №2011-ХІІ) курсантам вищих навчальних закладів передбачено надання: канікулярної відпустки (зимова та літня); додаткової відпустки для лікування у зв`язку із хворобою; додаткової відпустки за сімейними обставинами. Інші види відпусток, які можуть надаватися курсантам вищих навчальних закладів, в тому числі додаткова відпустка як учаснику бойових дій, не передбачені. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що позивач не має права на додаткову відпустку як учасника бойових дій, а тому позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 22 червня 2021 року.

Суддя А.Г. Гулик