Справа № 200/1633/21-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р. Справа№200/1633/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

за участю секретаря Нікіфорової В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Карнаухова А. О.

представника відповідача Грабовського С. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України про скасування та визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України, в якому просить суд скасувати та визнати незаконним наказ № 7/ос/ст від 15.01.2021 року начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» полковника вн. сл.. ОСОБА_2 про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів ДКВС першого заступника начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» підполковника вн. сл. Харківського Р.М.

Позов обґрунтований тим, що позивач працював у Державній установі «Торецька виправна колонія (№2)» та з 02.12.2019 року займав посаду першого заступника начальника установи.

Зазначає, що 15.01.2021 року наказом начальника ДУ «Торецька ВП (№2) № 7/ос/ст від 15.01.2021 р. на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів ДКВС України за численні порушення та прорахунки в порядку організації несення служби цілих відділів та частин, які йому безпосередньо підпорядковані; неспроможністю забезпечити виконання завдань з нагляду за засудженими, належної пильності та сурового дотримання вимог кримінально-виконавчого законодавства особовим складом; нездатністю організувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі, що привели до виникнення надзвичайної ситуації в установі під час посиленого варіанту несення служби під умовною назвою «Щит», а також за порушення вимог Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», Інструкції з організації нагляду та положень посадової інструкції.

На думку позивача, зазначений наказ є незаконним, необґрунтованим, упередженим та надмірним з тих підстав, що згідно ст. 14 Закону України «Про дисциплінарній статут ОВС» звільнення осіб рядового і начальницького складу як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, начальником державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» ОСОБА_2 свідомо проігнорував такі види стягнень, як звільнення з посади та пониження в спеціальному званні на один ступінь, незаконно, на переконання позивача, звільнив його з займаної посади, що на думку позивача вказує на упередженість та необ`єктивність прийнятого рішення.

Також відзначає, що у зв`язку зі скаргою на дії начальника, Міністерством юстиції України було призначено та проведено службове розслідування за результатом якого при перевірці матеріалів службових розслідувань стосовно позивача встановлено, що всі службові розслідування проведені з грубими порушеннями Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2015 року № 365/5 та зазначено, що Південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань начальнику установи ОСОБА_2 надіслано листа щодо розгляду питання про скасування наказів від 26.06.2020 р. № 56/ос/ст; від 26.06.2020 р. № 57/ос/ст; від 05.08.2020 р. № 76/ос/ст; від 12.10.2020 р. №111/ос/ст. Наказом Міністерства юстиції начальнику ДУ «Торецька ВП (№2)» ОСОБА_2 було оголошено догану та на період проведення службового розслідування, тобто, до 08.01.2021 року він був відсторонений від посади.

Крім того, позивач звертає увагу на склад комісії, яка проводила службове розслідування, двоє з членів якої точно не мають відношення до нагляду, безпеки, охорони, оперативної роботи та не можуть об`єктивно оцінювати дії чи бездіяльність фахівців, а саме в.о. завідувача медичної частини № 2 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Дніпропетровський та Донецькій областях Мирошниченко Г.М. і фахівець (з питань цивільного захисту) ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_4 , яка є близькою і заінтересованою особою ОСОБА_2 (проживають разом однією сім`єю та ведуть спільне господарство) більш за всіх приймала активну участь в реалізації рішення згідно службового розслідування, незважаючи на зауваження про надмірність стягнення відносно позивача з боку помічника начальника установи (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) ОСОБА_5 .

Позивач зазначає, що згідно розділу III п. 9 Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2015 року № 365/5 службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки.

Отже, рахує позивач, об`єктивність даного службового розслідування викликає сумнів.

Позивач також відзначив, що ст. 8 Закону України «Про дисциплінарній статут ОВС» зазначено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов`язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Також позивач звернув увагу суду на те, що у наказі не має посилання на норми КЗпП України і тільки з цих причин, на думку позивача, він має бути скасованим, тому що не конкретизований та незаконний.

Крім того, а ні в наказі, а ні у висновку службового розслідування позивач не вбачає конкретних доказів того, що ним порушено посадову інструкцію, а саме не забезпечення організації роботи всіх підпорядкованих служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті, не забезпечення надійного нагляду за засудженими, їх надійної ізоляції та локалізації, не здійснення заходів щодо запобігання та попередження злочинів порушень режиму відбування покарання, не забезпечення виконання завдань з нагляду за засудженими, не забезпечення контролю за якістю виконання підлеглими службових завдань, не забезпечення безпеки засуджених.

Крім того, відзначив позивач, в процесі службового розслідування ніхто не перевіряв якість проведення інструктажів, введення належної документації, проведення профілактичних бесід. Крім того учасники конфлікту - засуджені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не були опитані в рамках службового розслідування з приводу бійки, причин та умов які цьому сприяли. Тобто, уточнює позивач, на даний час ніяких наслідків цієї конфліктної ситуації між засудженими не має і відповідно не має причино-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю позивача, згідно його посадової інструкції.

Позивач з наказом про накладення дисциплінарного стягнення та висновком службового розслідування не згодний, вважає його протиправним, упередженим та такими, що прийнятий з неповним з`ясуванням всіх обставин без належного обґрунтування виду накладених дисциплінарних стягнень, що суттєво порушує його права та законні інтереси.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач посилається на те, що на підставі наказу в.о. начальника установи «Торецька виправна колонія (№2) Шмаль О.В. від 04.01.2021 року (наказ від 08.01.2021 року № 2/ос/ст, наказ від 15.01.2021 року № 6/ос/ст «Про зміну складу комісії для проведення службового розслідування» проведено службове розслідування та складено висновок службового розслідування за фактом конфліктної ситуації, яка виникла між засудженими 31.12.2020 року та призвела до отримання ними тілесних ушкоджень. Встановлено, що перший заступник начальника Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) ОСОБА_1 не зміг забезпечити виконання завдань з нагляду за засудженими, належної пильності та суворого дотримання вимог кримінально-виконавчого законодавства особовим складом, нездатний організувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі, що і призвело до виникнення надзвичайної ситуації.

На підставі висновків викладених у службовому розслідуванні прийнятий наказ Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» № 7/ос/ст від 15.01.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»

Відповідач не погоджується з твердження позивача про те, що зазначений вище наказ незаконний, необґрунтований, упереджений та надмірний відповідач не погоджується з тих підстав, що позивачем порушено вимоги своєї посадової інструкції від 02.12.2019 року, Інструкції з організації нагляду та ЗУ «Про ДКВС України».

Зазначає, що перший заступник начальника установи ОСОБА_1 не справлявся зі своїми посадовими обов`язками, тому до нього і була застосована така міра дисциплінарного впливу, як дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів ДКВС України за порушення та прорахунки в порядку організації несення служби.

Також відповідач вказує на те, що згідно доданої довідки за останній рік, ОСОБА_1 притягувався до дисциплінарної відповідальності 7 разів, жоден наказ не відмінено. А також, додає що, неодноразово обмежувались раніше накладеними стягненнями та зауваженнями з метою виховання ОСОБА_1 , який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Отже, відповідач відзначає, що наказ від 15.01.2021 року № 7/ос/ст є законним та обґрунтованим з дотриманням всіх правових вимог та виданий на законних підставах.

Поряд з цим, відповідач також відзначає, що згідно п. 2. ст. 11 ЗУ «Про державну службу» у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Отже, рахує відповідач, виходячи з наведеного вище, можна вважати, що всі вимоги закону ним враховані та викладені в спірному наказі.

Крім цього, відповідач не погоджується із твердженням позивача щодо того, що поза увагою були залишені посилання на норми КЗпП України та що наказ повинен бути скасований, оскільки спір, який виник між Позивачем і Відповідачем, врегульовано спеціальним законодавством, яким є Закон № 3460-1V, то КЗпП України підлягає застосуванню до спірних правовідносин лише в частині, що не врегульована нормами даного Закону.

Відповідач також звернув увагу суду на те, що регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення працівників кримінально-виконавчої служби регулюється спеціальним ЗУ «Про національну поліцію», ЗУ «Про ДКВС України», ЗУ «Про дисциплінарний статут ОВС України» та Порядком проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Що стосується службового розслідування, то службове розслідування було проведено в установлений законом строк відповідно до розділу V Порядку та ст. 14 розділу IV «Дисциплінарного статуту ОВС України», службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника установи, підставою для проведення якого є належним чином оформлений письмовий наказ від 04.01.2021 року № 1/ос/ст. Додаткових службових розслідувань стосовно ОСОБА_1 проведено не було, уточнений склад комісії був затверджений наказом установи (зі змінами) від 15.01.2021 року № 06/ос/ст, члени цієї комісії на думку начальника установи найбільш досвідчені посадові особи установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для проведення службового розслідування та зробити об`єктивні висновки. Відсутність доказів на які вказує позивач у висновку службового розслідування, про те що ОСОБА_1 порушував посадову інструкцію, спростовуються наказами про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а саме: наказ № 298 від 16.08.2016 р. «за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків»; наказ №4 ОС/СТ від 10.01.2019 р. «за недостатньо якісне виконання своїх службових обов`язків»; наказ №56 ОС/СТ від 26.06.2020 р. «за недостатньо якісне виконання своїх службових обов`язків»; наказ №57 ОС/СТ від 26.06.2020 р. «за недостатньо якісне виконання своїх службових обов`язків»; наказ №75 ОС/СТ від 05.08.2020 р. «за неналежне виконання своїх службових обов`язків»; наказ №76 ОС/СТ від 05.08.2020 р. «за неналежне виконання своїх службових обов`язків»; наказ №85 ОС/СТ від 11.08.2020 р. «за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків»; наказ, №1110С/СТ від 12.10.2020 р. «за неякісне виконання своїх функціональних обов`язків»; наказ №118 ОС/СТ від 16.10.2020 р. «за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків»; наказ № 4 ОС/СТ від 13.01.2021 р. «за порушення вимог чинних нормативно правових актів, що регламентують діяльність установи та послаблення контролю за підлеглими службами».

Відповідач вказує, що всі дисциплінарні стягнення накладено правомірно, заходи дисциплінарного стягнення, встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю, та відповідно вищезазначені накази не відмінено. Усі порушення, які допущені заступником начальника установи ОСОБА_1 стосуються обов`язків, які є складовими його трудової функції.

Що стосується, заяви про часткову некомпетентність та недосвідченість складу комісії, відповідач вказує на те, що заява була подана позивачем 25.01.2021 року, а висновок службового розслідування складено 15.01.2021 року, а тому строки прийняття рішення про виключення осіб, дії яких було оскаржено, зі складу дисциплінарної комісії минули.

Підсумовуючи відповідач зазначив, що керівництвом установи було отримано погодження Міністерства юстиції України за підписом заступника Міністра Оленою Висоцькою щодо звільнення ОСОБА_1 .

На підставі листа погодження та наказу державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 15.01.2021 року № 7/ос/ст, був виданий наказ державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 08.02.2021 року за № 23/ос про виконання дисциплінарного стягнення, так як позивач відсутній на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю датою звільнення вважати перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності, що не перевищує встановленого законодавством строку.

На підставі вище викладеного, відповідач рахує позовні вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідач повністю діяв на підставі чинного законодавства.

Крім того, в матеріалах справи наявні пояснення відповідача, які були долучені ним до відзиву, відповідно до яких позивач виклав свою правову позицію аналогічну тій, що викладена ним у відзиві на позов (а. с. 60-61).

Позивач не погодившись з доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву надав відповідь на відзив, у якій зазначив про те, що в процесі службового розслідування ніхто не перевіряв якість проведення інструктажів, введення належної документації, проведення профілактичних бесід.

Позивач вказує, що у ході службового розслідування не були допитані засуджені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з приводу бійки, причин та умов які цьому сприяли, не з`ясовано які тілесні ушкодження вони отримали, їх тяжкість, чи порушено за цим фактом кримінальне провадження та яка його перспектива. Тобто, на переконання позивача, ніяких наслідків цієї конфліктної ситуації між засудженими не має і відповідно не має причино-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю позивача, згідно його посадової інструкції.

Крім цього звернув увагу суду на той факт, що підставами для прийняття спірного наказу є: висновок службового розслідування від 15.01.2021 р., письмове пояснення ОСОБА_1 від 15.01.2021 р., ОСОБА_8 від 15.01.2021 р., ОСОБА_9 від 15.01.2021 р., ОСОБА_10 від 15.01.2021 р., проте, на думку позивача зазначених обставин не достатньо для прийняття наказу, оскільки, службове розслідування почалось та закінчилось дуже швидко - 15.01.2021 р.

Щодо своїх зауважень з приводу не посилання на норми КЗпП України у наказі, який оскаржується, позивач зазначає, що у тому ж Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2015 року № 356/5 у п. 6 розділу 1 вказано, що у разі встановлення під час службового розслідування вини працівника (працівників) органів і установ порядок застосування до них заходів дисциплінарного стягнення визначається Кодексом законів про працю України. Всі інші закони вказані у відзиві, якими регулюються трудові відносини в процесі проходження служби є похідними від Конституції України та КЗпП України та не повинні їм суперечити.

Позивач звертає увагу суду на некомпетентність членів комісії службового розслідування, а також на те, що безпосередньо ОСОБА_4 є близькою родичкою начальника ОСОБА_2 , який є заінтересованою особою.

Відносно тверджень відповідача, щодо опитування засуджених, з`ясування тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, наслідків конфліктної ситуації і що це не впливає на ступінь провини позивача, останній звернув увагу на те що, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також враховувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Позивач рахує, що об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушені трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю, правилами внутрішнього розпорядку, статутними положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Щодо твердження відповідача про те, що доказами порушення посадової інструкції та недбалого відношення до своїх посадових обов`язків є чисельні накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то позивач рахує, що вказані данні не стосуються предмету доказування, та згідно ст. 73 КАС України можуть бути признані як неналежні.

Стосовно посилання відповідача на лист Міністерства юстиції України щодо погодження звільнення ОСОБА_1 за підписом заступника міністра Висоцької О., позивач вважає, що він не носить характеру прямої вказівки, а носить рекомендований характер, тому що в ньому сказано, що з урахуванням позиції міжрегіонального управління Мін`юст не заперечує щодо звільнення підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 за умови дотримання вимог чинного законодавства.

У зв`язку із чим свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Встановивши, що вказаний позов поданий без додержання вимог передбачених ст. 161 КАС України, Донецький окружний адміністративний суд своєю ухвалою від 19 лютого 2021 року залишив його без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків заяви.

04 березня 2021 року на виконання вимог ухвали суду від 19 лютого 2021 року позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору на суму 908, 00 грн.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Одночасно цією ж ухвалою суд витребував у відповідача: докази на предмет перебування ОСОБА_1 на посаді в державній установі «Торецька виправна колонія (№ 2) Міністерства юстиції України; належним чином засвідчену копію посадової інструкції Харківського Романа Михайловича або іншого документу, який визначає його повноваження; письмові пояснення щодо застосування до ОСОБА_1 заходів дисциплінарного стягнення з належним нормативним обґрунтуванням; належним чином засвідчені копії всіх матеріалів перевірки проведеної за фактом порушення ОСОБА_1 дисциплінарного статуту ОВС України.

Ухвалою від 30 березня 2021 року суд, задовольнивши клопотання Державної установи Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України, перейшов зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України про скасування та визнання незаконними наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, за правилами загального позовного провадження. Замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначив на 13 квітня 2021 року об 11 год. 30 хв.

13 квітня 2021 року суд відклав підготовче засідання до 20 квітня 2021 року.

20 квітня 2021 року суд відклав підготовче засідання до 27 квітня 2021 року.

Ухвалою від 27 квітня 2021 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, відклав підготовче засідання до 11 травня 2021 року, строк, якого продовжив на 30 днів.

Ухвалою від 25 травня 2021 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів. Закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 01 червня 2021 року.

01 червня 2021 року суд відклав розгляд справи по суті до 08 червня 2021 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю.

Будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення процесуальних строків, встановлених нормами КАС України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або заяв про продовження процесуальних строків, встановлених судом, з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду не надходило.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, серія: НОМЕР_1 (а.с. 8-зв. бік а.с. 8).

Як встановлено із витягу з наказу Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Донецькій області від 02.08.2004 року № 147 о/с, з 03 серпня 2004 року ОСОБА_11 . ОСОБА_1 призначено начальником відділення соціально-психологічної служби відділу із соціально-психологічної роботи зі спецконтингентом Дзержинської виправної колонії (№2), на підставі рапорту позивача (а.с. 63).

02 грудня 2019 року наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України № 223/ос майора внутрішньої служби ОСОБА_1 з 02 грудня 2019 року призначено на посаду першого заступника начальника установи-заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи (а.с. 64).

20 січня 2020 року, за поданням в.о. начальника державної установи «Про присвоєння спеціального звання внутрішньої служби» майора внутрішньої служби ОСОБА_12 , наказом Міністерства юстиції України від 28 лютого 2020 року № 896/к, присвоєно майору внутрішньої служби ОСОБА_1 , першому заступнику начальника установи заступнику начальника установи з нагляду і безпеки охорони та оперативної роботи державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2) присвоєно чергове спеціальне звання підполковник внутрішньої служби (а.с. 28).

Як вбачається зі службової характеристики на підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 - першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки охорони та оперативної роботи державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2), за період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України позивач зарекомендував себе посередньо. З 02 грудня 2019 року призначений на посаду першого заступника начальника установи-заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи. Нормативно-правові акти, накази, вказівки, інструкції, які регламентують діяльність Державної кримінально-виконавчої служби України і роботу на посаді знає, але їх вимогами не завжди правильно керується у своїй повсякденній діяльності. За неналежне виконання своїх посадових обов`язків, допущення суттєвих прорахунків в службовій діяльності та відсутність контролю за діями підлеглого персоналу має ряд дисциплінарних стягнень. До виконання функціональних обов`язків ставиться з відповідальністю, але не завжди може вирішити поставлені завдання та вміло організовувати роботу. Українською мовою володіє в повній мірі. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня шляхом вивчення нових законодавчих і нормативних документів. Володіє розвинутим почуттям обов`язку і відповідальності, та при цьому не здатний критично оцінювати результати своєї діяльності. Не завжди може налагодити діловий контакт з представниками інших відділів та служб установи. За характером спокійний, врівноважений, витриманий. Фізично розвинений добре (а.с. 29).

02 грудня 2019 року В.О. начальника Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» затверджена посадова інструкція першого заступника начальника установи - заступника начальника установи з нагляду з безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» (а.с. 65-69).

Відповідно до п. 1.1 посадової інструкції першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)», затвердженої в.о. начальника Державної установи «Торецька виправна колонія» № 2» майором внутрішньої служби С.В. Романенко 02.12.2019 року, останній організовує роботу по забезпеченню встановленого режиму колонії, безпосередньо відповідає за виконання заходів передбачених планом нагляду установи.

Відповідно до п. 1.5 першому заступнику начальника установи підзвітні інші заступники начальника установи в питаннях дотримання режиму тримання спецконтенгенту на обслуговуваних об`єктах та безпосередньо підпорядковані:

-начальник відділу нагляду і безпеки;

-начальник відділу охорони;

-начальник оперативнго відділу;

-начальник відділу ІТЗО;

-начальник відділу з контролю за виконанням судових рішень;

-начальник відомчої протипожежної команди відомчої пожежної

охорони;

-по лінії служби ЧПНУ.

Відповідно до п. 2.1. перший заступник начальника установи організовує роботу усіх підпорядкованих служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті.

Пунктом 4.1. інструкції передбачено, що за невиконання або не належне виконання посадових обов`язків, що передбачені вказаною вище інструкцією, перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» несе персональну відповідальність.

Також відповідно до п. 4.3. інструкції перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» несе персональну відповідальність за порушення дисциплінарного статуту, норм професійної етики, правил внутрішнього трудового розпорядку, інструкцій з охорони праці, протипожежної безпеки і виробничої санітарії .

Поряд з цим, відповідно до пункту 4.5 перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» несе персональну відповідальність за порушення дисципліни та законності, скоєнні в процесі здійснення своєї діяльності.

Матеріалами справи підтверджено що ОСОБА_1 з зазначеною посадовою інструкцією ознайомлений 02.12.2019, що підтверджується особистим підписом позивача (т. 1 а.с. 69 ).

04 січня 2021 року наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) № 1/ос/ст вказано, з метою з`ясування причин та обставин отримання травм засудженними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , провести службове розслідування. З метою службового розслідування вказано створити комісію у складі: Голова комісії заступник начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_13 ; члени комісії: начальник ВПК ВПО майор внутрішньої служби ОСОБА_14 та начальник оперативного відділу установи майор внутрішньої служби ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 64).

08 січня 2021 року наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) № 2/ос/ст «Про зміну складу комісії для проведення службового розслідування» вказано, з метою з`ясування причин та обставин отримання травм засудженними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 провести службове розслідування. З метою службового розслідування вказано створити комісію у складі: Голова комісії заступник начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_13 ; члени комісії: заступник начальника установи з інтендантського та комунально-побутового забезпечення підполковник внутрішньої служби ОСОБА_8 , психолог відділу із соціально виховної та психологічної роботи майор внутрішньої служби ОСОБА_16 , юрисконсульт юридичної групи ОСОБА_17 , в. о. помічника начальника установи (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) капітан внутрішньої служби ОСОБА_18 (т. 2 а.с. 63).

15 січня 2021 року наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) № 6/ос/ст «Про зміну складу комісії для проведення службового розслідування» вказано, з метою з`ясування причин та обставин отримання травм засудженними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внести зміни до складу комісії, затвердженої наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2) від 04.01.2021 року № 1/ос/ст та затвердити її у наступному складі: Голова комісії - заступник начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_13 , члени комісії: помічник начальника установи (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , в.о. завідувача медичної частини № 2 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Дніпропетровській та Донецькій областях Мирошниченко Ганна Миколаївна (за згодою), юрисконсульт юридичної групи ОСОБА_17 , фахівець (з питань цивільного захисту) ОСОБА_3 . Також у наказі зазначено про те, що наказ установи від 08.01.2021 року № 2 /ос/ст «про зміну складу комісії для проведення службового розслідування» вважати таким, що втратив чинність (т. 2 а.с. 62).

15 січня 2021 року начальником Державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» полковником внутрішньої служби В. Давидичем затверджено «Висновок службового розслідування за фактом конфліктної ситуації, яка виникла між засудженими 31.12.2020 року та призвела до отримання ними тілесних ушкоджень», який розглянутий у складі: Голови комісії заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи підполковника внутрішньої служби Оніщенка, членів комісії: помічника начальника установи (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) майора внутрішньої служби ОСОБА_5 ; в.о. завідувача медичної частини № 2 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_4 (за згодою); юрисконсульта установи ОСОБА_17 ; фахівця (з питань цивільного захисту) ОСОБА_3 та відповідно до якого з урахуванням грубих порушень вимог чинних нормативних актів, що регламентують діяльність установи, оперативну необізнаність, численні порушення та прорахунки в порядку організації несення служби особами рядового і начальницького складу , контроль за їх діяльністю, нездатністю організовувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі першого заступника начальника установи-заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів ДКВС України у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту ОВС України ( т. 1 а.с. 12- 16, 79-83).

Наказом Державної установи «Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України від 15 січня 2021 року № 7/ос/ст «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» відповідно до статей 12-16 Закону України «про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та підпункту 12,18 пункту 9 Положення про державну установу «Торецька виправна колонія (№2), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.03.2020 року № 1136/5, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, на першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів ДКВС України.

Так, відповідно до вказаного наказу дисциплінарне стягнення було накладено на позивача за численні порушення та прорахунки в порядку організації несення служби цілих відділів та частин, які йому безпосередньо підпорядковані; неспроможність забезпечити виконання завдань з нагляду за засудженими, належної пильності та сурового дотримання вимог кримінально-виконавчого законодавства особовим складом; нездатність організувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі, що привели до виникнення надзвичайної ситуації в установі під час посиленого варіанту несення служби під умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». За порушення вимог п. 2.1 посадової інструкції та п. 15 Розділу XIV Інструкції з організації нагляду - не забезпечення організації роботи всіх підпорядкованих служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті; за порушення вимог п. 2.2 посадової інструкції та п. 13 Розділу XIV Інструкції з організації нагляду - не забезпечення ефективності нагляду за засудженими, їх надійної ізоляції та локалізації, здійснення заходів щодо запобігання та попередження злочинів, порушень режиму відбування покарання, не забезпечення виконання завдань з нагляду за засудженими; за порушення вимог п. 2.8 посадової інструкції - не забезпечення контролю за якістю виконання підлеглими службових завдань; за порушення вимог п. 8 Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечення безпеки засуджених; за порушення вимог п. 10 Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечення запобігання вчинення кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в установі; за порушення вимог Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечення виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення і порушення режиму в установі. За грубі порушення вимог чинних нормативних актів, що регламентують діяльність, оперативну необізнаність, численні порушення та прорахунки в порядку організації несення служби особами рядового і начальницького складу, контроль за діяльністю яких здійснює перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду, охорони та оперативної роботи, нездатність організувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі (т. 1 а.с. 10-зв. бік а.с. 11, 73-74).

Судом також встановлено, що згідно довідки «Про дисциплінарні стягнення підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» (т. 1 а.с. 70) на позивача накладались дисциплінарні стягнення, а саме:

- наказом Дзержинської випраної колонії УДПтСУ в Донецькій області (№2) від 16.08.2016 № 298 на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «зауваження». Зазначене стягнення знято наказом Дзержинської ВК УДПтСУ в Донецькій області (№2) від 11.10.2016 року № 366;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 10.01.2019 № 4/ОС/СТ на позивача, за недостатньо якісне виконання своїх службових обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «догана». Зазначене стягнення знято наказом ДУ «ТВК (№2)» від 25.06.2019 № 118/ОС;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 26.06.2020 № 56/ОС/СТ (Том 1 а.с. 202) на позивача, за недостатньо якісне виконання своїх службових обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «зауваження». Зазначене стягнення знято наказом ДУ «ТВК (№2)» від 08.12.2020 № 205/ОС;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 26.06.2020 № 57/ОС/СТ (том № 1 а.с. 199, том № 2 а.с. 12-зв. бік а.с. 12) на позивача, за недостатньо дієві засоби профілактики та попередження осіб, які звільнялися з органів ДКВСУ, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «догана»;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 05.08.2020 № 75/ОС/СТ (том № 1 а.с. 230) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (догана, наказ від 26.06.2020 № 57/ОС/СТ»;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 05.08.2020 № 76/ОС/СТ (том 1 а.с. 210) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана»;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 11.08.2020 № 85/ОС/СТ (а.с. 215) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (сувора догана, наказ установи від 05.08.2020 № 75/ОС/СТ»;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ (а.с. 218) на позивача, за фактом неякісного виконання своїх функціональних обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «неповна посадова відповідність»;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 16.10.2020 № 118/ОС/СТ (а.с. 226) на позивача, за неякісне виконання своїх функціональних обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)»;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 13.01.2021 № 4/ОС/СТ (том № 1 а.с. 198, том № 2 а.с. 11-зв.бік а.с. 11) на позивача, з урахуванням грубих порушень вимог чинних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність установи та послаблення, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)»;

- наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 15.01.2021 № 7/ОС/СТ на позивача, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у виді «звільнення з органів ДКВС України» (а.с. 70-зв. бік а.с. 70).

Судом також встановлено, що Міністерство юстиції України за підписом заступника ОСОБА_19 , надіслало на адресу відповідача лист, який був отриманий останнім 04.02.2021 року, в якому Міністерство не заперечувало проти звільнення позивача з займаної посади за умови дотримання вимог чинного законодавства (а.с. 72).

08 лютого 2021 року наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2) № 23/ОС «Про виконання дисциплінарного стягнення», позивача звільнено 08 лютого 2021 року з займаної ним посади у зв`язку із реалізацією дисциплінарного статуту ОВС України, на підставі наказу державної установи «Торецька виправна колонія (№2) від 15.01.2021 року № 7/ОС/СТ та погодженням начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, листа погодження заступника Міністра юстиції України від 04.02.2021 року № 4870/668-32-21/14.7. (а.с. 71).

09 лютого 2021 року адвокатом ОСОБА_20 направлено на адресу Начальника ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області підполковника поліції адвокатський запит, відповідно до якого, адвокат просив повідомити його про прийняте процесуальне рішення за фактом бійки між засудженими громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка сталася 31.12.2020 року приблизно о 16 год. 10 хвил. (а.с. 30).

16 лютого 2021 року за вих. № 8-Аз/402-2021 Бахмутський районний відділ поліції відділення поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Донецькій області повідомив адвоката Карнаухова А.О., про те, що у зв`язку з тим, що за фактом вказаних ним подій, що викладені в листі останнього від 09.02.2021 року, позивач не має процесуального статусу, відсутні законні підстави до розголошення відомостей досудового розслідування, а також надання копій матеріалів справи, вказаних у запиті (а.с. 141).

Міністерство юстиції України, розглянувши скаргу представника позивача від 18.01.2021 року, що зареєстрована в Мін`юсті 29.01.2021 року за № 2109-33-21, щодо скасування наказу начальника державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2) від 15.01.2021 року, листом від 19.02.2021 року № 7485/2514-33-21/14.7 зобов`язало, під час проведення зазначеного службового розслідування перевірити інформацію, що викладена ним у скарзі (а.с. 149).

Позивач не погодившись з наказом відповідача від 15.01.2021 року № 7/ос/ст «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально- виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23 червня 2005 року № 2713-ІV (далі - Закон № 2713-ІV).

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону № 2713-ІV державна кримінально-виконавча служба України, відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2713-ІV структура, штати територіальних органів управління, підрозділів кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я та положення про них затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Пунктом 5 частини другої статті 13 Закону № 2713-ІV встановлено, що порядок призначення і звільнення з посад, права, обов`язки та умови служби працівників підприємств установ виконання покарань, які мають спеціальні звання рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, визначаються відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.14 Закону № 2713-IV, до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Статтею 18 Закону №2713-IV визначені права та обов`язки посадових і службових осіб органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів.

Так, посадові та службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів зобов`язані: 1) виконувати покарання відповідно до вимог кримінально-виконавчого законодавства; 2) забезпечувати дотримання прав людини і громадянина, реалізацію законних прав та інтересів засуджених і осіб, узятих під варту, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань; 3) виконувати вироки, постанови і ухвали суду, а також рішення, прийняті прокурорами і слідчими в установленому законом порядку і в межах їх компетенції; тримати осіб, узятих під варту; 4) застосовувати передбачені законом засоби виправлення і ресоціалізації засуджених; сприяти трудовому та побутовому влаштуванню осіб, звільнених від відбування покарання, та їх соціальній адаптації; 5) забезпечувати виконання актів амністії та помилування; 6) забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; 7) проводити реєстрацію засуджених і осіб, узятих під варту, їх фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку та дактилоскопію; 8) забезпечувати безпеку засуджених і осіб, узятих під варту, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та слідчих ізоляторів; 9) припиняти адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений законодавством порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань; 10) запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; приймати і реєструвати заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення і події, своєчасно приймати щодо них рішення; 11) забезпечувати охорону, ізоляцію та нагляд за засудженими і особами, узятими під варту; здійснювати заходи щодо розшуку осіб, які вчинили втечу з установ виконання покарань і слідчих ізоляторів, та засуджених, які ухиляються від покарань, не пов`язаних з позбавленням волі; 12) виявляти, припиняти кримінальні правопорушення, вчинені в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, брати участь в їх розкритті у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України; 14) виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, а також вчиненню кримінальних правопорушень засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення; 15) створювати належні умови для тримання засуджених і осіб, узятих під варту, їх комунально-побутового і медико-санітарного забезпечення; 16) організовувати загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених та залучати їх до праці; 17) забезпечувати додержання вимог законодавства з охорони державної таємниці, праці та навколишнього середовища, санітарно-епідеміологічного нагляду і правил пожежної безпеки; 18) здійснювати контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або умовно-достроково; 19) забезпечувати правовий і соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України та членів їхніх сімей.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону №2713-IV персонал Державної кримінально-виконавчої служби України під час виконання покладених на нього обов`язків керується законами та іншими нормативно-правовими актами, діє на підставі та в межах своїх повноважень. Ніхто, крім випадків, прямо передбачених законом, не має права втручатися в службову діяльність персоналу.

Згідно частиною п`ятою статті 23 Закону на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В силу пункту 6 частини першої статті статті 77 Закону № 580-VІІІ, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного, відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Преамбулою Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарного статуту ОВС) встановлено, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень. Дія цього Статуту поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Абзацом 1 статті 1 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту ОВС).

Статтею 7 Дисциплінарного статуту ОВС визначені обов`язки осіб рядового і начальницького складу.

Так, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина 1 статті 5 Дисциплінарного статуту ОВС).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з частиною сьомою статті 13 Дисциплінарного статуту, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС.

Так, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов`язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюють Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5.

Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи (п. 1 Правил).

В пунктах 1, 2 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань зазначено, що взаємовідносини персоналу установ виконання покарань із засудженими ґрунтуються на суворому дотриманні законності. У своїй роботі персонал має дотримуватися високих професійних та особистих стандартів. Персонал своєю поведінкою і виконанням своїх обов`язків має позитивно впливати на засуджених та викликати у них повагу. Персоналу установ виконання покарань категорично забороняється встановлювати із засудженими та їхніми родичами будь-які стосунки, не регламентовані кримінально-виконавчим законодавством та цими Правилами.

Наказом Міністерства юстиції України №356/5 від 12.03.2015 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - Порядок №356/5), який визначає підстави для призначення, процедуру та мету проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - ДКВС України); порядок документування й оформлення результатів службових розслідувань, прийняття за ними рішення та їх виконання; компетенцію структурних підрозділів апарату Міністерства юстиції України, Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - органи), воєнізованих формувань, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, уповноважених органів з питань пробації, навчальних закладів, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ та організацій, створених для забезпечення виконання завдань ДКВС України (далі - установи), під час проведення службових розслідувань; права та обов`язки посадових осіб органів і установ під час проведення службових розслідувань.

Пунктом 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 №356/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 за № 295/26740 встановлено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з пунктом 2 розділу II вказаного Порядку службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника у разі: невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи і установи завдань; реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового чи начальницького складу кримінальне правопорушення.

Пунктом 6 розділу II вказаного Порядку визначено, що підставою для проведення службового розслідування є належним чином оформлений письмовий наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно з пунктом 3 розділу III Порядку інші начальники мають право призначати службові розслідування стосовно осіб рядового і начальницького складу, якщо їм надано право призначати на посади та звільняти з посад, застосовувати заходи заохочення і накладати дисциплінарні стягнення на осіб, дії або бездіяльність яких стали підставою для проведення службового розслідування.

Згідно з п.8, 9 розділу III Порядку №356/5 проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до п. 11 розділу III Порядку №356/5 забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування.

Розділом V Порядку №356/5 передбачено, що службове розслідування повинне бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення уповноваженим на те начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк проведення службового розслідування може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку службового розслідування.

Згідно п. 1 розділу VIII Порядку № 356/5 за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування, який складається із вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині висновку зазначаються посада, звання, прізвище, ініціали виконавця (голови, членів комісії), який (які) проводив (ли) службове розслідування, підстави для проведення службового розслідування.

В описовій частині висновку зазначаються: відомості про обставини, за яких особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, вчинила дію або бездіяльність, що стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки, що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в ДКВС України і на займаній посаді з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристика особи (зокрема наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), яка вчинила дисциплінарний проступок, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв`язку між діями або бездіяльністю особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, та їх наслідками; умови, що передували вчиненню дії або бездіяльності чи спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного; відомості про залучення до проведення службового розслідування фахівців та дані про них, подані ними результати.

У резолютивній частині висновку службового розслідування зазначаються: пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб рядового і начальницького складу конкретних видів заохочень або дисциплінарних стягнень, класифікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб рядового і начальницького складу, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; підтвердження чи спростовування відомостей, які стали підставою для його призначення; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

У разі відсутності в начальника, який призначив службове розслідування, повноважень щодо накладення дисциплінарного стягнення, в резолютивній частині висновку службового розслідування подається клопотання до старшого прямого начальника, який наділений відповідним правом, про накладення на особу рядового чи начальницького складу іншого виду дисциплінарного стягнення.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку №356/5 висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування.

Відповідно до п. 6, 7 розділу VIII Порядку №356/5 за результатами службового розслідування особи рядового і начальницького складу, стосовно яких воно проводилося, притягаються до відповідальності в установленому законом порядку.

За результатами службового розслідування особи рядового і начальницького складу, стосовно яких воно проводилося, притягаються до відповідальності у встановленому законом порядку.

Про накладення дисциплінарного стягнення за результатами службового розслідування видається наказ, зміст якого оголошується персоналу органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності її підлеглих забороняється.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі відмови особи рядового чи начальницького складу від ознайомлення з наказом під підпис безпосередній начальник такої особи спільно з посадовою особою підрозділу персоналу складає відповідний акт.

Особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

З матеріалів справи судом встановлено, що 15.01.2021 року проведено службове розслідування за фактом конфліктної ситуації, яка виникла між засудженими 31.12.2020 року та призвела до отримання ними тілесних ушкоджень, за результатами якого встановлено, що надзвичайна подія, яка трапилася в установі 31.12.2020 року, конфлікт та бійка між засудженими з використанням колючо ріжучих предметі, з нанесенням колото різаних ран, стала можливим в наслідок чисельних порушень та прорахунків в порядку організації несення служби відділів та частин, які безпосередньо підпорядковані першому заступнику начальника установи. Неспроможність першого заступника начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 забезпечити виконання завдань з нагляду за засудженими, належної пильності та суворого дотримання вимог кримінально виконавчого законодавства особовим складом, нездатність організувати роботу та взаємодію підпорядкованих йому служб та забезпечити безперервний контроль за оперативною обстановкою в установі і призвели до виникнення надзвичайних ситуацій, а саме отримання засудженим тілесних ушкоджень, а могло привести до летального випадку.

Таким чином, першим заступником начальника установи заступником начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковником внутрішніх справ Харківським Р.М. в порушення вимог п. 2.1 посадової інструкції та п. 15 Розділу XIV Інструкції з організації нагляду - не забезпечено організацію роботи всіх підпорядкованих служб для забезпечення надійного режиму на об`єкті; в порушення вимог п. 2.2 посадової інструкції та п. 13 Розділу XIV Інструкції з організації нагляду - не забезпечено ефективності нагляду за засудженими, їх надійної ізоляції та локалізації, здійснення заходів щодо запобігання та попередження злочинів, порушень режиму відбування покарання, не забезпечення виконання завдань з нагляду за засудженими; в порушення вимог п. 2.8 посадової інструкції - не забезпечено контролю за якістю виконання підлеглими службових завдань; в порушення вимог п. 8 Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечено безпеки засуджених; в порушення вимог п. 10 Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечено запобігання вчинення кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в установі; в порушення вимог Розділу 1 ст. 18 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - не забезпечено виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення і порушення режиму в установах виконання покарань.

Позивач вказує на те, що в ході службового розслідування не були допитані засуджені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з приводу бійки, причин та умов які цьому сприяли, не з`ясовано які тілесні ушкодження вони отримали, їх тяжкість, чи порушено за цим фактом кримінальне провадження та яка його перспектива. На переконання позивача, ніяких наслідків цієї конфліктної ситуації між засудженими не має і відповідно не має причино-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю позивача, згідно його посадової інструкції.

Проте, відповідно до долучених до матеріалів справи пояснень, які отримані заступником начальника установи із СВПР підполковником внутрішньої служби ОСОБА_13 від підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 08.01.2021 року, від капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 11.01.2021 року, від капітана ОСОБА_21 09.01.2021 року, від підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 15.01.2021 року, від молодшого інспектора ВНІБ ОСОБА_10 09.01.2021 року, 31.12.2020 року, від прапорщика ОСОБА_22 09.01.2021 року, від старшого сержанта ОСОБА_23 09.01.2021 року, від сержанта ОСОБА_24 09.01.2021 року, від прапорщика ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 , від майора ОСОБА_26 09.01.2021 року встановлено, що 31.12.2020 року в Державній установі «Торецька виправна колонія (№ 2)» сталася конфліктна ситуаця між засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що призвело до отримання ними тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 87-98).

З довідки, складеної в.о начальника установи підполковника внутрішніх справ Шмаль Олександром встановлено, що 31.12.2020 року приблизно о 16 годині 15 хвилин від заступника ЧПНУ с-н вн. сл. ОСОБА_24 під час обходу л/с БПК по радіозв`язку було повідомлено ЧПНУ к-н вн.сл. ОСОБА_21 про те, що були виявлені засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями (т. 1 а.с. 106).

Листом Державної установи «Торецька виправна колонія (№ 2)» від 31.12.2020 року № 317-73чс проінформувала начальника Південно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України полковника вн.сл. Вадима Кірієнка, заступника керівника Костянтинівської міської прокуратури Романа Кучеренко, начальника відділу охорони, режиму та нагляду в Донецькій області управління Державної кримінальної виконавчої служби України Південно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції полковника вн.сл. Сергія Грабовського про конфлікт між засудженими, який стався 31.12.2020 року та призвів до отримання судженими тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 105).

Відповідно до постанови про поміщення засудженого в окрему камеру дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу (одиночну камеру) на загальних підставах встановлено, що засуджений ОСОБА_7 прийнятий в окрему камеру ДІЗО, ПКТ (ОК) о 21 год. 31 хв. 31.12.2020 року, через конфлікт з засудженим ОСОБА_6 31.12.2020 року (т. 1 а.с. 103, 104).

Враховуючи те, що матеріали справи підтверджено факт конфліктної ситуації, яка відбулась 31.12.2020 року у Державній установі «Торецька виправна колонія (№ 2)», суд погоджується з висновками відповідача викладеними у висновку службового розслідування від 15.01.2021 року про порушення позивачем вимог Закону України «Про державну кримінально виконавчу службу України», посадової інструкції та Інструкції з організацію нагляду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач протягом 2020 року неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності.

Так, відповідно наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 26.06.2020 № 57/ОС/СТ (том № 1 а.с. 199, том № 2 а.с. 12-зв. бік а.с. 12) на позивача, за недостатньо дієві засоби профілактики та попередження осіб, які звільнялися з органів ДКВСУ, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «догана»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 05.08.2020 № 75/ОС/СТ (том № 1 а.с. 230) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (догана, наказ від 26.06.2020 № 57/ОС/СТ»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 05.08.2020 № 76/ОС/СТ (том 1 а.с. 210) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 11.08.2020 № 85/ОС/СТ (а.с. 215) на позивача, за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (сувора догана, наказ установи від 05.08.2020 № 75/ОС/СТ»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ (а.с. 218) на позивача, за фактом неякісного виконання своїх функціональних обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «неповна посадова відповідність»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 16.10.2020 № 118/ОС/СТ (а.с. 226) на позивача, за неякісне виконання своїх функціональних обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 13.01.2021 № 4/ОС/СТ (том № 1 а.с. 198, том № 2 а.с. 11-зв.бік а.с. 11) на позивача, з урахуванням грубих порушень вимог чинних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність установи та послаблення, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)»; наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 15.01.2021 № 7/ОС/СТ на позивача, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, накладено дисциплінарне стягнення у виді «звільнення з органів ДКВС України» (а.с. 70-зв. бік а.с. 70).

Суд враховує посилання позивача на те, що Південно східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції виявило порушення при проведенні службових розслідувань, на підставі яких прийняті накази № 56/ос/ст. від 26.06.2020 року, № 57/ос/ст. від 26.06.2020 року, № 76/ос/ст. від 05.08.2020 року, № 111/ос/ст. від 12.10.2020 року, однак вказує на те, що на час розгляду справи позивачем не надано суду доказів скасування вищезазначених наказів.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 200/10693/20-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вулиця Херсонська, 32) про скасування та визнання незаконним наказ №111/ос/ст від 12.10.2020 року начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» полковника вн. сл. ОСОБА_2 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність відносно першого заступника начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» підполковника ОСОБА_1 відмовлено.

Тобто, наказ №111/ос/ст від 12.10.2020 року начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» полковника вн. сл. ОСОБА_2 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність відносно першого заступника начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» підполковника ОСОБА_1 визнано правомірним.

При цьому, суд звертає увагу на те, що наказом державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 16.10.2020 № 118/ОС/СТ (а.с. 226) на позивача, за неякісне виконання своїх функціональних обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)» та наказ державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» від 13.01.2021 № 4/ОС/СТ (том № 1 а.с. 198, том № 2 а.с. 11-зв.бік а.с. 11) на позивача, з урахуванням грубих порушень вимог чинних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність установи та послаблення, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «обмеження раніше накладеним стягненням (неповна посадова відповідність, наказ установи від 12.10.2020 № 111/ОС/СТ)» на час розгляду справи позивачем в адміністративному або судовому порядку не оскаржувалися, отже є чинними. Доказів зняття дисциплінарних стягнень за вищенаведеними позивачем суду не надано.

Суд зазначає, що приписами пункту 14 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Враховуючи наявність не знятих дисциплінарних стягнень, суд приходить висновку, що відповідач правомірно застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, який є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Стосовно твердження позивача щодо того, що спірний наказ не містить посилання на положення Кодексу законів про працю України, суд зазначає, що правові основи організації та діяльності Державної кримінально - виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23 червня 2005 року № 2713-ІV (далі - Закон № 2713-ІV).

В силу частини першої статті 14 Закону до персоналу Державної кримінально- виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально - виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально- виконавчої служби).

Згідно частиною п`ятою статті 23 Закону на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача, що регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедуру звільнення працівників кримінально-виконавчої служби регулюється спеціальним Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про ДКВС України», Законом України «Про дисциплінарний статут ОВС України» та Порядком проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно не застосовані до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України, оскільки на працівників начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються положення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Стосовно твердження позивача про те, що некомпетентність членів комісії службового розслідування, а також на те, що безпосередньо ОСОБА_4 є близькою родичкою начальника ОСОБА_2 , який є заінтересованою особою, суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 перебуває у родинних відносинах з начальником ДУ «Торецька виправна колонія (№ 2)», а також не надано доказів упередженого ставлення членів комісії до позивача.

Суд зазначає, що відповідно до п. 9 розділу ІІІ Порядку № 365/5 службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Суд зазначає, що позивачем не доведено, що обрані до складу комісії посадові особи установи не є досвідченими посадовими особами органу або установи, не здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробили не об`єктивні висновки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач не був позбавлений можливості звернутися до комісією з заявою про часткову некомпетентність та досвідченість складу комісії, однак з відповідною заявою позивач звернувся лише 25.01.2021 року після затвердження висновків службового розслідування.

Стосовно посилання позивача на те, що до складу членів комісії був включений ОСОБА_5 , який був на добовому чергуванні після виходу з відпустки, тому не мав можливості ретельно вивчити усі матеріали службового розслідування, спростовуються встановленими під час його допиту як свідка обставинами. Так суд зазначає, що у судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_5 , який повідомив, що 14.01.2021 року він вийшов з відпустки та 15.01.2021 року був включений до складу комісії із службового розслідування. Також 15.01.2021 року йому надали готовий висновок службового розслідування, який він повинен був підписати одразу. Свідок вказав на те, що з матеріалами службового розслідування ознайомився і висновок він підписав, однак усно висловив зауваження. Також, 15.01.2020 року ним були надані письмові зауваження щодо обраного позивачу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, оскільки вважав таке дисциплінарне стягнення суворим. Будь якого впливу та тиску на нього з боку інших членів комісії та керівництва не було.

Також, в якості свідка у справі була допитана ОСОБА_3 , яка повідомила суд, що з наказом про утворення комісії із службового розслідування була ознайомлено, висновок складений за результатами службового розслідування підписала, однак зазначила, що матеріали службового розслідування не вивчала, була присутня на засідання комісії на якому був присутній також позивач. Крім того, звернула увагу на те, що тиску під час підписання висновку до неї ні хто не чинив. Свідок вказав, що про конфлікт між позивачем та начальником установи ОСОБА_2 їй не відомо.

Суд зазначає, що ОСОБА_5 підписав висновки службового розслідування, хоча у разі незгоди з такими висновками мав право відмовитися від підписання, однак таким правом не скористався.

Крім того, суд вказує на те, що згідно ч. 2 ст. 77 Закону України «Про державну службу» у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

З огляду на вищезазначені положення, суд доходить висновку, що спірний наказ оформлений у відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

Також, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що у висновку за матеріалами службового розслідування відсутня підстава для його проведення та те, що він складений не уповноваженими особами, оскільки як встановлено судом висновок службового розслідування складений уповноваженими на те особами та у відповідності до Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально - виконавчій службі України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 №356/5.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуваний наказ є правомірним, оскільки позивача у відповідності до законодавства притягнуто до дисциплінарної відповідальності за дисциплінарний проступок, вчинення якого доведено належним чином.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем не доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову у суду відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись, ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної установи Торецька виправна колонія (№2) Міністерства юстиції України про скасування та визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів ДКВС України відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 18 червня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров