Справа № 160/9880/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 червня 2021 р.Справа №160/9880/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Серьогіної О.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" про забезпечення адміністративного позову у справі №160/9880/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -
ВСТАНОВИВ:
18.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якому просить суд:
- визнати нечинним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 17.06.2021 року № 629 «Про затвердження схеми розташування окремо розташованих рекламних засобів по пл. Старомостовій (до вул. Привокзальної, 3) та демонтаж рекламних засобів» з моменту його прийняття.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року о 08 год. 36 хв. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін з 22.07.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року залучено до участі у справі № 160/9880/21 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року вирішено об`єднати в одне провадження адміністративну справу № 160/9881/21 з адміністративною справою № 160/9880/21, об`єднаній справі присвоєно номер №160/9880/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року було прийнято до свого провадження адміністративну справу № 160/9881/21 з позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС ДНІПРА» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 17.06.2021 р. № 629 «Про затвердження схеми розташування окремо розташованих рекламних засобів по пл. Старомостовій (до вул. Привокзальної, 3) та демонтаж рекламних засобів» з моменту його прийняття.
22.06.2021 року позивачами до суду було подано заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просять суд:
- зупинити дію рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 17.06.2021 № 629 «Про затвердження схеми розташування окремо розташованих рекламних засобів по пл. Старомостовій (до вул. Привокзальної, 3) та демонтаж рекламних засобів» до набрання рішення суду у цій справі законної сили;
- заборонити до набрання рішення суду законної сили Виконавчому комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Дніпровській активи» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та/або будь-якому іншому структурному підрозділу Дніпровської міської ради та/або комунальним підприємствам чи закладам, що належать до сфери управління Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж рекламних засобів (рекламних конструкцій) ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7», розташованих за наступними адресами: пл. Старомостова, 1 (2) (дозвіл № 2612/5); пл. Старомостова - вул. Привокзальна (дозвіл № 2612/50); пл. Старомостова, в районі буд. 1;
- заборонити до набрання рішення суду законної сили Виконавчому комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Дніпровській активи» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та/або будь-якому іншому структурному підрозділу Дніпровської міської ради та/або комунальним підприємствам чи закладам, що належать до сфери управління Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж рекламних засобів (рекламних конструкцій) ТОВ «ГОЛОС ДНІПРА», розташованих за наступними адресами: пл. Старомостова, 1 (1) (дозвіл № 2782/32); пл. Старомостова, 1 (2) (дозвіл № 2782/33); пл. Старомостова, 1 (3) (дозвіл № 2782/34); пл. Сторомостова, навпроти буд. 5 (дозвіл № 2782/37);
- покласти персональну відповідальність за виконання резолютивної частини ухвали на керівників (або виконуючого обов`язки керівника) Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, та довести до їх відома, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена кримінальна відповідальність, а за неповагу до суду - адміністративна відповідальність.
Заява мотивована тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення з боку відповідача та третіх осіб допущено численні порушення норм чинного законодавства, яке регулює питання розміщення зовнішньої реклами.
Так, згідно з п. 28 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (зі змінами), у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу, робочий орган у семиденний строк письмово повідомляє про це розповсюджувача зовнішньої реклами. У десятиденний строк з початку зміни містобудівної ситуації, реконструкції, ремонту, будівництва робочий орган надає розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інше рівноцінне місце. У разі досягнення згоди щодо нового місця розташування рекламного засобу вносяться зміни у дозвіл.
Відповідно до п. 4.2. Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі, затверджено рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.02.2004 року № 325 (зі змінами), у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу, робочий орган у семиденний строк письмово повідомляє про це розповсюджувача зовнішньої реклами. У десятиденний строк з початку зміни містобудівної ситуації, реконструкції, ремонту, будівництва робочий орган надає розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інше місце. У разі досягнення згоди щодо нового місця розташування рекламного засобу вносяться зміни у дозвіл. Відшкодування витрат, пов`язаних з демонтажем та монтажем рекламного засобу на новому місці, здійснюється відповідно до договору з власником місця розташування рекламного засобу. У разі не досягнення згоди щодо нового місця рекламний засіб підлягає демонтажу. Строк дії дозволу продовжується на час, необхідний для вирішення питання про надання іншого місця.
Згідно з п. 7.2. місцевого Порядку рішення про затвердження схеми оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами визнається рішенням про зміну містобудівної ситуації стосовно певного об`єкта.
У п. 7.3. місцевого Порядку визначено, що при впровадженні пооб`єктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами ті існуючі рекламні засоби, які не зазначені в цих схемах, підлягають демонтажу силами розповсюджувача зовнішньої реклами. У разі невиконання такого демонтажу КП «Управління контролю за благоустроєм міста» має право демонтувати рекламний засіб у примусовому порядку відповідно до порядку демонтажу та зберігання рекламних засобів, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради.
Відповідачем та третіми особами не дотримано процедури, яка передує прийняттю оскаржуваного рішення, визначеної вищевказаними нормами чинного законодавства. Саме рішення виконавчого комітету про затвердження схеми розташування рекламних засобів, із не включенням до неї об`єктів, на які раніше було видано дозвіл і термін яких не сплив, не може визнаватися рішеннями про зміну містобудівної ситуації стосовно певного об`єкта за відсутності підстав та умов зміни містобудівної ситуації, відсутності фактичних змін в організації зовнішнього рекламного оформлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Розглядаючи та вирішуючи заявлену заяву, суд наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.
Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
В той же час, суд враховує, що згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Аналіз викладених обставин дає підстави для висновку, що необхідним є вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, які є повністю співмірними з позовними вимогами та відповідають принципу адекватності заходу забезпечення.
При цьому для прийняття рішення про забезпечення позову достатньо лише обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.
Невжиття заходів може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 17.06.2021 року № 629 «Про затвердження схеми розташування окремо розташованих рекламних засобів по пл. Старомостовій (по вул. Привокзальній, 3) та демонтаж рекламних засобів» Комунальне підприємство «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради або інший комунальне підприємство чи заклад Дніпровської міської ради уповноважене здійснити демонтаж рекламних засобів, які не відповідають схемі за місцем розташування та видом, у разі нездійснення розповсюджувачами зовнішньої реклами демонтажу самостійно.
Згідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Враховуючи наведене, за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.
Із заяви позивачів вбачається, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів, оскільки дії по демонтажу рекламних засобів призведуть до значних фінансових витрат позивачів та втрати можливості використання місць їх розміщення в майбутньому, оскільки дозволи на вказані місця розміщення рекламних засобів можуть бути надані іншим особам, учасникам ринку розміщення рекламних засобів у м. Дніпрі. Зазначені обставини суттєво ускладнюють відновлення прав позивачів та вказують на загрозу унеможливлення захисту їх прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.
При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивачів, на захист яких подано адміністративний позов стане неможливим.
Вказані у заяві позивачів заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Позивачами в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову наведено достатньо аргументів, які підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або зведе нанівець ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 червня 2018 року у справі № 910/1040/18.
Щодо заявленої вимоги позивачів в частині встановлення судового контролю за виконанням ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду про забезпечення позову, подання протягом десяти днів з дати прийняття цієї ухвали звіту про виконання вказаної ухвали та покладення персональної відповідальності на відповідних осіб за виконання резолютивної частини ухвали, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Вказані положення не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто, це право суду, а не його обов`язок, суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.
При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.
Враховуючи те, що позивачами не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.
Проаналізувавши заяву позивачів та надані ними на підтвердження наявності підстав забезпечення позову, в межах адміністративної справи №160/9880/21 докази, суд вважає, що така заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково.
Суд враховує приписи частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає, що у виконавчому документі повинні бути зазначені окрім іншого й: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно вірність та повнота зазначення такої інформації є вимогою до форми ухвали в розумінні статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом частини першої статті 12 Закону «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Тому, враховуючи що позивачем у даній справі й відповідно - стягувачем, не є суб`єкт владних повноважень, тому такий строк встановлено терміном 3 роки.
Окремо, суд зауважує, що не висловлює думку щодо протиправності чи правомірності спірного розпорядження, а рішення стосовно вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено.
Керуючись ст. ст. 150-154, 156, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" про забезпечення адміністративного позову у справі №160/9880/21 задовольнити частково.
Зупинити дію рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 17.06.2021 № 629 «Про затвердження схеми розташування окремо розташованих рекламних засобів по пл. Старомостовій (до вул. Привокзальної, 3) та демонтаж рекламних засобів» до набрання рішення суду у цій справі законної сили.
Заборонити до набрання рішення суду законної сили Виконавчому комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Дніпровській активи» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та/або будь-якому іншому структурному підрозділу Дніпровської міської ради та/або комунальним підприємствам чи закладам, що належать до сфери управління Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж рекламних засобів (рекламних конструкцій) ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7», розташованих за наступними адресами: пл. Старомостова, 1 (2) (дозвіл № 2612/5); пл. Старомостова - вул. Привокзальна (дозвіл № 2612/50); пл. Старомостова, в районі буд. 1.
Заборонити до набрання рішення суду законної сили Виконавчому комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Дніпровській активи» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та/або будь-якому іншому структурному підрозділу Дніпровської міської ради та/або комунальним підприємствам чи закладам, що належать до сфери управління Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж рекламних засобів (рекламних конструкцій) ТОВ «ГОЛОС ДНІПРА», розташованих за наступними адресами: пл. Старомостова, 1 (1) (дозвіл № 2782/32); пл. Старомостова, 1 (2) (дозвіл № 2782/33); пл. Старомостова, 1 (3) (дозвіл № 2782/34); пл. Сторомостова, навпроти буд. 5 (дозвіл № 2782/37).
В задоволенні решти вимог, викладених у заяві - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню на підставі ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 22.06.2024 року.

Стягувач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» (, 49000, м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 153);

Стягувач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС ДНІПРА» (, 49000, м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 153);

Боржник 1: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради ( просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000);

Боржник 2: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради (, просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000);

Боржник 3: Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста Дніпровської міської ради (, вул. Троїцька, 22-А, м. Дніпро, 49000);

Боржник 4: Комунальне підприємство «Дніпровській активи» Дніпровської міської ради (, просп. Пушкіна, 55, м. Дніпро, 49000);

Боржник 5: Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради (, просп. Дмитра Яворницького, 75, кімната 723, м. Дніпро, 49000).

Відповідно до частини статті 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна