Справа № 540/1689/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1689/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі відповідач, ГУ Держпраці, Управління), в якому просить:

- визнати дії працівників ГУ Держпраці у Херсонській області під час проведення перевірки (інспекційного відвідування) 24.01.2019р. фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - протиправними;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 05.02.2019р. №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу уповноваженими посадовими особами, винесену начальником ГУ Держпраці у Херсонській області Берлимом В.В.

Протиправність оскаржених дій та рішення відповідача ОСОБА_1 мотивує порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №295 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення».

У зв`язку з цим вказує, що начальником ГУ Держпраці у Херсонській області ОСОБА_2 прийнято наказ «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 » на підставі сумнівного документу - службової записки начальника управління з питань праці ОСОБА_3 , оскільки ця службова записка в порушення інструкції з діловодства не датована, не зареєстрована в передбаченому інструкцією порядку та була складена за наслідками інспекційного відвідування іншого підприємця - ФОП ОСОБА_4 , який здійснює підприємницьку діяльність в кафе-піцерія « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де також здійснює господарську діяльність і ФОП ОСОБА_5 . При цьому до службової записки не були додані акт інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 , доповідні записки інспекторів про результати відвідування цього підприємця, документального підтвердження оперативної інформації органу державної фіскальної служби про працевлаштованих у позивача осіб.

При проведенні інспекційного відвідування вже позивача посадові особи Управління ознайомлювали із направленнями на перевірку та наказом особу, яка не є об`єктом відвідування чи уповноваженою посадовою особою об`єкта відвідування, так як позивач не віддавала наказів та не надавала відповідних доручень на здійснення ОСОБА_6 повноважень керівника.

В подальшому посадові особи відповідача склали акт інспекційного відвідування, який не підписувався ні позивачем, ані його уповноваженою особою.

Цей акт було направлено позивачу поштою та на адресу, за якою позивач вже тривалий час не проживає. При цьому актів про відмову у підписанні акту інспекційного відвідування чи в його отриманні відповідачем не складалось.

Аналогічним чином повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю надіслано відповідачем на адресу, за якою позивач не мешкає та не зважаючи на те, що на той час попереднє поштове відправлення було повернуто із відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Вказане повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю позивачем не отримано, чим позбавлено її права на участь у розгляді справи, наданні пояснень та доказів на свій захист. Таким чином, неналежне повідомлення позивача про розгляд справи, про накладення штрафу призвело до порушення його законного права на захист.

Надалі 05.02.2019р. відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС, якою за порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" (допуск працівників до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу), вирішено накласти штраф на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 1126710,00 грн.

Вказану постанову знову направлено за адресою, де позивач фактично не мешкає на протязі тривалого часу ( більше ніж 11 років) і не звертаючи уваги на той факт, що попередні поштові відправлення повернуто із відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Наведені обставини позивач уважає такими, що свідчать про протиправність оскаржених дій та рішення, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 23.04.2021р. вказаний позов залишений без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків. Ухвала виконана, позивачем подана до суду заява про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 11.05.2021р. відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідача зобов`язано надати докази.

Ухвалою від 25.05.2021р. задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено до набрання законної сили рішенням суду у цій справі стягнення на підставі постанови від 05.02.2019р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС, винесеною начальником ГУ Держпраці у Херсонській області.

Відповідачем 03.06.2021р. подано відзив, у якому він з посиланням на необґрунтованість позовних вимог просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що призначення і проведення інспекційного відвідування позивача, а також розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю відбулось у повній відповідності із вимогами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №295 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення».

Вказує, що твердження позивача про неправомірність призначення інспекційного відвідування є безпідставним, оскільки в даному конкретному випадку підставою для проведення інспекційного відвідування стала інформація, отримана під час здійснення іншого контрольного заходу, тобто інформація отримана із джерел, які не заборонені законодавством, та які були доведені до відома керівника органу Держпраці у спосіб, який передбачено порядком службового діловодства шляхом викладення отриманої інформації в службовій записці.

23.01.2019р. о 09-00 год., інспектори праці прибули на об`єкт інспекційного відвідування за фактичною адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , кафе-піцерія « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Перед початком інспекційного відвідування інспектори праці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , пред`явили службові посвідчення, направлення на проведення інспекційного відвідування №95 від 23.01.2019р. особам, які знаходились на об`єкті відвідування та попросили викликати керівника. Також там знаходилась особа, яка представилась як бухгалтер ОСОБА_6 та надала на підтвердження своєї особи і повноважень, наказ про своє призначення на роботу до ФОП ОСОБА_1 з 15.01.2019р. Ця особа пояснила, що вона займається вирішенням питань підприємства та уповноважена здійснювати контроль за роботою кафе-піцерії і вирішення інших питань виробничо-господарської діяльності та водночас вона відмовилась надати телефон свого роботодавця, пославшись на заборону від останньої.

Тому інспектори праці, отримавши відмову в отриманні номеру телефону позивача, після ознайомлення бухгалтера ОСОБА_6 із направленням на проведення інспекційного відвідування, про що вона зазначила особистим приписом та проставлянням особистого підпису в оригіналі направлення, довели до її відома законність вимоги щодо необхідності надати необхідні документи для перевірки з питань офіційного працевлаштування робітників, що знаходились на час інспекційного відвідування в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виконували функції з надання послуг відвідувачам кафе як в залі кафе, так і на кухні. Також інспектори праці запропонували усім працюючим в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » заповнити бланки опитування. У заповнених анкетах такі особи вказали, що заробітна плата їм виплачується регулярно два рази на місяць, а виплату здійснює бухгалтер ОСОБА_6 ,

У зв`язку з цим інспекторами праці було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 24.01.2019 № ХС 3238/498/АВ, в якому було зафіксовано фактичне виконання трудових обов`язків працівниками в кількості 10 (десяти) осіб, стосовно яких жодного документу щодо їх офіційного працевлаштування (заяв працівників, копій, або оригіналу наказів щодо прийняття працівників на роботу та копій повідомлень до фіскальних органів про прийняття працівників на роботу), станом на 15-00 год. 24.01.2019р., тобто на момент закінчення інспекційного відвідування та підписання акту, надано не було

Після складання акту інспекційного відвідування бухгалтер ОСОБА_6 повідомила, що не уповноважена підписувати будь які довідки та акти, тому 2 примірники акту інспекційного відвідування були направлені на адресу реєстрації позивача поштою для подальшого підписання та повернення одного примірника до державного інспектора рекомендованим листом.

Щодо розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю відповідач зазначає, що установлена законодавством відповідна процедура була дотримана, позивачу 28.01.2019р. за № 01-08/1/429 направлено повідомлення про розгляд справи об 11-00 год. 05.02.2019р. на адресу реєстрації позивача, проте оскільки позивач не надав будь-яких підтверджуючих матеріалів або документів по суті виявлених порушень та будь яких пояснень щодо своєчасного надання документів про офіційне працевлаштування найманого працівника, тобто не спростував висновки щодо вчиненого порушення, то постановою першого заступника начальника ГУ Держпраці у Херсонській області ОСОБА_10 від 05.02.2019р. № ХС3238/498/АВ/ТД-ФС на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1126710 грн. на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.

Стосовно позиції позивача щодо неправомірних дій Управління в частині направлення відповідних матеріалів на адресу, за якою вона фактично не проживає, що позбавило її можливості надавати будь які пояснення та необхідні матеріали, то відповідач наголошує на тому, що кореспонденція правомірно надсилалась позивачу як фізичній особі-підприємцю за адресою, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також в Реєстрі платників єдиного податку, витяги з яких, до речі, надані самим позивачем і до суду.

Тому відповідач вважає, що не отримання документів щодо фіксації факту проведення інспекційного відвідування (акт інспекційного відвідування) та відповідного повідомлення про слухання справи, сталось виключно з прямої вини самого позивача.

З урахуванням викладеного відповідач робить висновок про те, що дії щодо призначення і проведення інспекційного відвідування, розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Відповідно постанова ГУ Держпраці у Херсонській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 05.02.2019 № ХС3238/498/АВ/ТД-ФС є такою, що прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням повноважень у порядку, у спосіб та з метою, з якою таке повноваження надано, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивачем 17.06.2021р. подано відповідь на відзив, за змістом якого вона заперечує доводи відповідача та вказує, що ним не спростовано обставин призначення інспекційного відвідування без законних підстав та проведення відвідування без присутності позивача як керівника чи уповноваженої ним посадової особи. Зазначає, що відповідачем також не спростовано і обставин порушення вимог законодавства щодо належного повідомлення її про розгляд справи про накладення штрафу.

За змістом статей 258, 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.243, ч.ч.1, 4, 5 ст.250 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Судове рішення (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Провадження у даній справі відкрито 11.05.2021р., розгляд справи по суті розпочався 10.06.2021р., а тому строк її розгляду завершується 10.07.2021р., відповідно не пізніше цієї дати повинно бути ухвалено рішення по суті позовних вимог, враховуючи, що розгляд справи відбувається у порядку письмового провадження.

Обираючи, за правилами якого позовного провадження розглядати цю справу загального чи спрощеного, суд виходить з того, що положеннями статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання щодо порядку розгляду справи, суд першої інстанції виходив з того, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути здійснено розгляд будь-якої справи адміністративної юрисдикції, за виключенням справ у спорах, визначених частиною четвертою статті 257 КАС України.

Оскільки наявний у справі спір не входить до переліку, передбаченого частиною четвертою статті 257 КАС України (зокрема оскарженим рішенням стягнуто грошові кошти у сумі, яка не перевищує 1135000 грн. - 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2021р.- 2270 грн.), та з метою якнайшвидшого вирішення справи, суд дійшов висновку про здійснення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому судом було враховано характер спірних правовідносин, що виникли у справі, зокрема, що на вирішення суду поставлено питання правового характеру, а не встановлення відповідних фактів, предмет доказування та склад учасників справи, і те, що закінчення строку розгляду справи припадає на щорічну відпустку головуючого судді.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази та викладені учасниками справи у заявах по суті спору доводи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 30.01.2008р., про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №2 493 000 0000 000688. У цьому Реєстрі місце проживання ФОП указано як АДРЕСА_2 .

Утім, зареєстроване місце проживання позивача АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №.

Позивач здійснює підприємницьку діяльність у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом керівника ГУ Держпраці у Херсонській області Берлима В.В. від 23.01.2019р. №98 призначено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою здійснення діяльності у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Предмет інспекційного відвідування визначений як перевірка додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин.

Проведення заходу передбачено з 24 по 25.01.2019р.

Відповідно до згаданого наказу видано направлення №95 від 23.01.2019р. на проведення інспекційного відвідування інспекторам праці: головному державному інспектору ОСОБА_7 (посвідчення інспектора праці №327), головному державному інспектору ОСОБА_8 (посвідчення інспектора праці №1195), головному державному інспектору ОСОБА_9 (посвідчення інспектора праці №498).

Ці посадові особи ГУ Держпраці у Херсонській області 24.01.2019р. прибули за адресою АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та розпочали інспекційне відвідування.

Направлення на проведення інспекційного відвідування ними вручено бухгалтеру позивача ОСОБА_6 .

Інспектори праці пред`явили ОСОБА_6 вимогу надати документи для перевірки з питань офіційного працевлаштування робітників, що знаходились на час інспекційного відвідування в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та запропонували всім працюючим в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » заповнити бланки опитування.

За результатами проведеного заходу інспекторами праці складено акт інспекційного фізичної особи, яка використовує найману працю від 24.01.2019р. №ХС3238/498/АВ, в якому було зафіксовано фактичне виконання трудових обов`язків працівниками, одягнутими в однаковий спецодяг, в кількості 10 осіб, стосовно яких, жодного документу щодо їх офіційного працевлаштування (заяв працівників, копій, або оригіналу наказів щодо прийняття працівників на роботу та копій повідомлень до фіскальних органів про прийняття працівників на роботу), станом на 15-00 24.01.2019, тобто на момент закінчення інспекційного відвідування та підписання акту надано не було.

За висновками інспекторів праці, позивачем порушено вимоги частини 3 статті 24 Кодексу законів України про працю (далі КЗПП України).

Акт підписано лише інспекторами праці, позивач участі в інспекційному відвідуванні не брала.

У зв`язку з цим акт інспекційного відвідування від 24.01.2019р. №ХС3238/498/АВ надіслано позивачу поштою на адресу: АДРЕСА_2 .

На підставі акту інспекційного відвідування від 24.01.2019р. №ХС3238/498/АВ першим заступником начальника ГУ Держпраці у Херсонській області Франкевич Т. призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства пор працю на 11:00 год. 05.02.2019р., про що позивачу на адресу: АДРЕСА_2 , надіслано 29.01.2019р. Повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 28.01.2019р. №01-08/1/429.

Доказів отримання позивачем акту інспекційного відвідування від 24.01.2019р. №ХС3238/498/АВ та Повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 28.01.2019р. №01-08/1/429 відповідач до суду не надав.

Надалі першим заступником начальника ГУ Держпраці у Херсонській області Франкевич Т. розглянуто відносно позивача справу про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та прийнято оскаржену у цій справі постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 05.02.2019р. №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС, якою на позивача на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗПП України накладено штраф у розмірі 1 126 710,00 грн. за порушення вимог частини 3 статті 24 КЗПП України. За змістом постанови порушення полягало у тому, що позивачем допущено до роботи 9 працівників (сушист ОСОБА_11 , повар ОСОБА_12 , прибиральниця ОСОБА_13 , офіціанти ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , бармен ОСОБА_16 , адміністратор ОСОБА_17 , помічники повара ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ) без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення до Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Уважаючи цю постанову протиправною, позивач оскаржила її до суду.

При вирішенні цього спору суд керується наступним.

Приписами статей 259, 260 КЗПП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідач - ГУ Держпраці у Херсонській області, як територіальний орган Державної служби України з питань праці, виконує завдання з реалізації державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (відповідно до абзацу 7 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014р. №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», пунктів 1, 3, 5, 6, 7 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96 Положення про Державну службу України з питань праці, постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України»).

Таким чином, відповідач уповноважений здійснювати заходи нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України від 05.04.2007р. №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За змістом статті 2 Закону №877-V, дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення; при цьому заходи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами; Держпраці та її територіальні органи повинні забезпечувати дотримання лише вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4 1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Слід зазначити, що згідно із приписами частини 1 статті 259 КЗПП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тобто, КЗПП України як законом установлено особливості здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

На час виникнення спірних правовідносин був чинним Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №295 (далі Порядок №295).

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку №295, він визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку №295 визначений перелік підстав для призначення і проведення інспекційних відвідувань як контрольних заходів.

У даному випадку судом встановлено, що фактичною підставою для призначення інспекційного відвідування позивача слугувало рішення керівника ГУ Держпраці у Херсонській області ОСОБА_2 , оформлене наказом від 23.01.2019р. №98, а нормативною підпункт 3 пункту 5 Порядку №295.

Суд звертає увагу на те, що безпосередньо у наказі від 23.01.2019р. №98 не вказано конкретної підстави для призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , лише міститься посилання на те, що таке рішення прийнято «... за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту...», тобто керівник Управління просто обмежився викладом змісту підпункту 3 пункту 5 Порядку №295.

Аналогічно у відзиві ГУ Держпраці у Херсонській області також зазначило, що підставою для проведення інспекційного відвідування стала інформація, отримана з джерел, не заборонених законодавством.

Водночас судом встановлено, що згідно відповідей відповідача на адвокатські запити представника ФОП ОСОБА_1 дійсною підставою для призначення інспекційного відвідування позивача була адресована керівнику Управління ОСОБА_2 службова записка начальника управління з питань праці ГУ Держпраці у Херсонській області Марієнчука С. без дати та реєстраційного номеру.

За змістом службової записки начальник управління з питань праці ГУ Держпраці у Херсонській області Марієнчука С. повідомляє, що «... 23.01.2019р. було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_4 , який здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого встановлено, що за вказаною адресою розташоване кафе-піцерія « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в приміщенні якої також здійснює діяльність ФОП ОСОБА_5 ( НОМЕР_1 ). ФОП ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до оперативних даних ДФС у ФОП ОСОБА_5 станом на 23.01.2019р. працевлаштовано понад 10 осіб. Враховуючи вищевикладене, з метою проведення якісного та повного інспекційного відвідування та відповідно до пункту 5 Порядку №295 прошу прийняти рішення щодо проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_5 . ...».

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Таким чином, за підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування призначаються за результатами аналізу інформації, яка отримана в таких двох випадках: із засобів масової інформації і інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством; із джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 пункту 5 Порядку №295.

Як видно з матеріалів справи, відповідач посилається на отримання інформації з джерел, які неможливо віднести до засобів масової інформації чи інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством; проте ці джерела можливо віднести до тих, які зазначені у підпунктах 1, 2, 4 - 7 пункту 5 Порядку №295.

Так, згідно із підпунктами 1, 2, 4, 5 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться:

- за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

- за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

- за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

- за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Відповідно до підпункту 6 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться за інформацією:

- Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

- ДФС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; - роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;

- Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; - роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; - працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); - роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; - роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

Згідно із підпунктом 7 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Уважно ознайомившись із змістом службової записки начальника управління з питань праці ГУ Держпраці у Херсонській області Марієнчука С. та наказу керівника ГУ Держпраці у Херсонській області Берлима В.В. від 23.01.2019р. №98, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача визначених пунктом 5 Порядку №295 підстав для призначення і проведення інспекційного відвідування позивача.

Зокрема, відповідачем не вказано, а також не надано доказів наявності звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, рішення суду чи повідомлення правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

Відсутнє і повідомлення посадових осіб будь-яких органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю. Службову ж записку начальника управління з питань праці ГУ Держпраці у Херсонській області Марієнчука С. таким повідомленням вважати неможливо, оскільки вона не містить жодної інформації про виявлення будь-яких ознак порушення законодавства про працю як позивачем, так і ФОП ОСОБА_4 , про якого згадується у службовій записці.

Не надано відповідачем і доказів надходження установленого у підпункті 6 пункту 5 Порядку №295 вичерпного переліку інформації від Держстату та її територіальних органів, ДФС та її територіальних органів, Пенсійного фонду України та його територіальних органів.

Відсутні і докази надходження інформації від профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Таким чином, суд вважає, що призначення наказом керівника ГУ Держпраці у Херсонській області ОСОБА_2 від 23.01.2019р. №98 інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відбулось усупереч вимогам пункту 5 Порядку №295, тобто протиправно.

Не дотримався відповідач і процедури проведення самого інспекційного відвідування.

Так, згідно із пунктами 8, 9 Порядку №295, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Згідно із пунктами 11, 12 Порядку №295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

- під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

- ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

- наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

- за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

- на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

- фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

- отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Проте і об`єкт відвідування також наділений низкою прав, зокрема згідно із пунктом 14 Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:

- перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення;

- не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку;

- подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису;

- вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником;

- перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки;

- вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;

- вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об`єкта відвідування;

- оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці;

- отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.

З цього приводу суд наголошує, що в силу приписів частин 4 та 5 статті 2 Закону №877-V відповідач зобов`язаний при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) забезпечити дотримання, зокрема, частини третьої статті 6 та статті 10 цього закону.

Слід зазначити, що за своєю природою Закон №877-V має вищу юридичну силу, ніж Порядок №295, а отже має і пріоритет у застосуванні.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону №877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Статтею 10 Закону №877-V визначені права суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), а саме:

- бути поінформованим про свої права та обов`язки;

- вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;

- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;

- не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю);

- бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб;

- вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією суб`єкта господарювання;

- одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю);

- надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта;

- оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб;

- отримувати консультативну допомогу від органу державного нагляду (контролю) з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного нагляду (контролю);

- вести журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та вимагати від посадових осіб органів державного нагляду (контролю) внесення до нього записів про здійснення таких заходів до початку їх проведення;

- вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю) у разі: перевищення посадовою особою органу державного нагляду (контролю) визначеного цим Законом максимального строку здійснення такого заходу; використання посадовими особами органу державного нагляду (контролю) неуніфікованих форм актів; з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.

Зрозуміло, що реалізувати такі свої права об`єкт відвідування може лише за умови інформування його про інспекційне відвідування та якщо він або його уповноважена особа братиме участь у проведенні такого контрольного заходу.

Крім того, з указаними нормами корелюють і положення пунктів 19 30 Порядку №295, відповідно до яких зокрема, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю. Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці.

Однак з матеріалів цієї справи видно, що інспекційне відвідування проведено без участі позивача чи його уповноваженої особи. Без їх участі також складався акт інспекційного відвідування.

Суд відхиляє доводи відповідача про дотримання процедури проведення інспекційного відвідування та про те, що бухгалтер ОСОБА_6 є уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 , позаяк на їх підтвердження не надано жодного доказу. Крім того, відповідачем взагалі не вказано будь-якої нормативної або фактичної підстави уважати бухгалтера ОСОБА_6 уповноваженою особою позивача, а Закон №877-V і Порядок №295 не містять визначення того, хто у розумінні цих нормативних актів може бути уповноваженою особою фізичної особи-підприємця.

Судом досліджено наказ ФОП ОСОБА_1 від 11.01.2019р. №3 про прийняття ОСОБА_6 на роботу на посаду бухгалтера кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і трудовий договір від 15.01.2019р. між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Указані документи не містять посилань на те, що ОСОБА_6 надано повноваження представляти інтереси ФОП ОСОБА_1 , в тому числі і при здійсненні заходів державного нагляду (контролю).

З урахуванням наведеного суд погоджується з доводами позивача про те, що ОСОБА_6 не являється її уповноваженою особою.

Таким чином, відповідачем при проведенні інспекційного відвідування були порушені приписи пунктів 8, 9, 14 Порядку №295 та статті 10 і частини третьої статті 6 Закону №877-V, оскільки позивач чи його уповноважена особа не були повідомлені про інспекційне відвідування, їм не пред`являлись інспекторами праці свої службові посвідчення, їх не було ознайомлено з підставою проведення інспекційного відвідування, акт інспекційного відвідування складений без їх участі і без надання можливості викласти свої зауваження чи заперечення, подати необхідні документи.

Суд зауважує, що документи, які в дійсності мають значення для висновку, чи порушує позивач вимоги законодавства про працю чи ні, на час інспекційного відвідування могли бути надані виключно ним, позаяк його працівники не володіють відповідними документами та інформацією (накази, повідомлення до органів ДФС, докази такого повідомлення і таке інше).

Крім того, проведення інспекційного відвідування без участі позивача або його уповноваженої особи об`єктивно унеможливило навіть реалізацію самими інспекторами праці власних повноважень, позаяк була відсутня особа, яка б була повноважна виконувати їх вимоги про надання для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця.

Додатково суд зауважує, що акт інспекційного відвідування не підписаний ні позивачем, ні його уповноваженою особою, ані навіть бухгалтером ОСОБА_6 .

Згідно визначених частиною 2 статті 2 КАС України критеріїв суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії, повинен обирати лише визначені законом способи.

Недотримання суб`єктом владних повноважень таких критеріїв перетворює його дії та рішення на протиправні.

З урахуванням протиправності призначення інспекційного відвідування, а також з огляду на недотримання процедури проведення інспекційного відвідування та порушення прав позивача як об`єкта відвідування при його проведенні, суд приходить до висновку, що такі порушення є суттєвими і нівелюють результати заходу державного нагляду (контролю), а відтак складений відповідачем акт інспекційного відвідування від 24.01.2019р. №ХС3238/498/АВ не може слугувати тим носієм доказової інформації, який би підтверджував факт порушення позивачем законодавства про працю.

Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції про те, що отриманий в результаті перевірки акт, виходячи із положень допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Рішення, прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню. Тому порушення порядку проведення перевірки (інспекційного відвідування) є самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Також суд вважає, що за відсутності законодавчих підстав для призначення інспекційного відвідування, а відтак і за відсутності правових підстав для видання направлення на проведення інспекційного відвідування та правових підстав для проведення інспекційного відвідування, у посадових осіб відповідача відсутні встановлені Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року "Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" права та гарантії.

З наведених підстав суд приходить до висновку про протиправність постанови від 05.02.2019р. №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу уповноваженими посадовими особами, винесену начальником ГУ Держпраці Берлимом В.В.

Проте оскаржена постанова є протиправною також і у зв`язку з порушенням процедури її прийняття.

Так, згідно із частинами 1, 2, 3, 4 статті 265 КЗПП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог частини 4 статті 265 КЗПП України Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.2013р. №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №509), яким визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Згідно із пунктом 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку №509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Приписами пункту 6 Порядку №509 установлено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно із пунктами 7, 8 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Як видно з матеріалів справи, у ній відсутні докази повідомлення позивача щодо розгляду справи про накладення штрафу у відповідності із приписами пункту 6 Порядку №509.

Зокрема, відсутні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, з яких було б видно, що позивач отримала повідомлення про розгляд справи або відмовилась його одержувати, чи про інші причини невручення їй згаданого повідомлення.

Подані ж відповідачем платіжні документи ПАТ «Укрпошта» підтверджують обставини направлення листів позивачу, а не отримання їх нею чи відмови у їх отриманні.

Також суд враховує, що позивач зареєстрована як ФОП, здійснює господарську діяльність та проживає за різними адресами, і будучи обізнаним про це, відповідач наполегливо надсилав їй документи лише за однією адресою, за якою вона вже не мешкає.

Тобто, з наявних в справі матеріалів та документів видно, що позивач не знав і не міг знати про розгляд справи та був позбавлений захисту своїх прав та інтересів, а відповідачем було порушено 5-денний строк повідомлення про дату розгляду справи, встановлений Порядком №509.

Крім того, пунктом 7 Порядку №509 установлено, що справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку.

Отже, нормотворець визначив, що повідомлення є належним тільки при наявності доказів отримання інформації про дату розгляду справи про накладення штрафів в справі відповідача, і, відповідно, тільки в цьому випадку, коли суб`єкт господарювання проінформований і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, відповідач має право розглядати справу без участі суб`єкта господарювання.

Встановлення законодавцем п`ятиденного строку обумовлено необхідністю надання суб`єктам господарювання та роботодавцям можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги.

Уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку №509. Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку №509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, приписами Порядку №509 встановлено обов`язок саме щодо повідомлення особи, стосовно якої розглядається справа, а не направлення на її адресу відповідного листа.

Відповідач не надав суду доказів того що він проінформував позивача, тобто довів до нього будь яким способом інформацію про час розгляду справи, також відповідач не надав докази суду що позивач був повідомлений про дату і час розгляду.

Судом встановлено, що ГУ Держпраці у Херсонській області не було вжито всіх можливих законодавчо передбачених заходів на виконання обов`язку щодо повідомлення позивача про розгляд справи про накладення на нього штрафу за статтею 265 КЗПП України.

Згідно визначених частиною 2 статті 2 КАС України критеріїв суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії, повинен обирати лише визначені законом способи.

Прийняття ж рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення - критерій, який випливає з принципу гласності прийняття рішень суб`єктом владних повноважень.

Даний критерій підлягає застосуванню при прийнятті суб`єктом владних повноважень рішень, що можуть мати несприятливі наслідки для особи, стосовно якої вони приймаються.

Принцип гласності включає право особи бути вислуханою, наводити обставини щодо суті питання і подавати докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо.

Крім того, таке право передбачає також можливість особи скористатися правовою допомогою, а також на допомогу з боку суб`єкта владних повноважень, зокрема, у вигляді роз`яснення її прав, процедур тощо.

У даному випадку відповідач не повідомив позивача про розгляд справи про накладення на нього штрафу, розмір якого є суттєвим, що, як наслідок, позбавило позивача встановлених щодо нього законодавством процедурних гарантій, унеможливило здійснення належного захисту своїх прав, представлення аргументів і доказів на їх підтвердження.

Тому оскільки в даному випадку у відповідача були відсутні докази належного повідомлення позивача, то він був не вправі розглядати справу та приймати оскаржену постанову без участі позивача або його уповноваженого представника.

Більше того, розгляд справи і прийняття оскарженої постанови відбулись виключно на підставі акту інспекційного відвідування, який не унаслідок протиправності призначення і проведення контрольного заходу не являвся носієм доказової інформації. Тобто, у відповідача взагалі були відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували вчинення позивачем порушень законодавства про працю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначені вище процедурні порушення, допущені відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови, є такими, що суттєво впливають на її правомірність, а тому можуть розцінюватись судом як самостійні підстави для скасування постанови ГУ Держпраці у Херсонській області 05.02.2019р. №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу.

Аналогічні висновки у таких самих правовідносинах та за подібних обставин зробив і Верховний Суд, зокрема, у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №1.380.2019.000619.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову і не спростував доводів позивача. Відтак, відповідач не довів правомірності прийнятої ним постанови ГУ Держпраці у Херсонській області 05.02.2019р. №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу.

Посадові особи відповідача протиправно здійснили інспекційне відвідування за відсутності законодавчих підстав для його проведення та з істотними порушення процедури проведення інспекційного відвідування, а відповідач при прийнятті оскарженої постанови не врахував цього і сам допустив суттєві порушення процедури розгляду справи про накладення штрафу, унаслідок чого прийняв постанову про накладення на позивача штрафу, яка не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень і є у зв`язку з цим протиправною.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки позов задоволено, то відповідно до статті 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11267,11 грн., сплачені відповідно до квитанції №0.0..1 від 12.04.2021р.

Ухвалою суду від 25.05.2021р. забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі оскарженої постанови до набрання законної сили рішенням суду у цій справі №540/1689/21. Оскільки це рішення суду ще не брало законної сили, то підстави для скасування заходів забезпечення позову на даний час відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 157, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Держпраці у Херсонській області щодо призначення і проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яке відбулось 24 січня 2019 року.

Визнати протиправною і скасувати винесену начальником Головного управління Держпраці у Херсонській області Берлимом В.В. постанову від 05 лютого 2019 року №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Херсонській області (73026, м. Херсон, вул. Тираспільська, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11267 (одинадцять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 11 (одинадцять) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 112040100