Справа № 686/15185/14-а
Суддя: Палінчак О. М.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/686/19/21
У Х В А Л А
16 червня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Палінчака О.М.,
при секретарі Антосєві В.П.,
за участю заявника ОСОБА_1 ,
представника ХМР Демчук Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення,
Вінницький апеляційний адміністративний суд від 16 червня 2015 року постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2015 року залишив без змін.
Виший адміністративний суд України від 07 серпня 2015 року відмовив Давидковецькій сільській раді Хмельницького району Хмельницької області у відкритті касаційного впровадження на підставі пункту 5 частини 5 статті 214 КАС за касаційною скаргою Давидковецької сільської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року про часткове задоволення позову.
Хмельницький міськрайонний суд ухвалою від 21 березня 2016 року відмовив Давидковецькій сільській раді у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання, відстрочення виконання рішення суду від 25 лютого 2015 року. Суд вказав, що постанова набрала чинності 16 червня 2015 року.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 21 березня 2016 року Вінницький апеляційний суд від 28 квітня 2016 року залишив без змін.
Верховний суд від 13.09.2016 року відмовив у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_1 до Давидковецької сільської ради Хмельницького району, сільського голови села Давидківці Ланкевича О.І., третя особа: Хмельницька районна державна адміністрація про скасування розпоряджень та зобов`язання вчинити дії за заявою Давидковецької сільської ради про перегляд Верховним Судом України Ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2015 року.
Сьомий апеляційний адміністративний суд від 28 вересня 2020 року Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2020 року залишив без змін.
19 листопада 2020 року Давидковецька сільська рада Хмельницького району подала до суду звіт про виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2015 року по справі № 686/151/14-а.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї заяви, просив їх задоволити у повному обсязі.
Представник відповідача Давидковецької сільської ради та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. Згідно інформації з ЄДРПУО, юридична особа - Давидковецька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області (код 04403686) з керівником Ланкевичем О.І. припинена 30.03.2021 року у зв`язку з реорганізацією.
ОСОБА_1 надав суду копію рішення Хмельницької міської ради від 08.12.2020 року, згідно якого, а саме, п. 10 - була розпочата процедура реорганізації Давидковецької сільської ради (код 04403686), п. 11 Хмельницька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Давидковецької сільської ради новообраною радою.
У зв`язку з цим, суд прийняв рішення про виклик в судове засідання представника Хмельницької міської ради.
В судовому засіданні представник Хмельницької міської ради Демчук Л.Г. заперечила щодо залучення до участі у даній справі Хмельницької міської ради в якості правонаступника Давидковецької сільської ради Хмельницького району, вказавши, що відповідно до ст. 382 КАС України не передбачено, що судовий контроль може бути встановлений відносно правонаступника сторони, який не залучений до справи в якості сторони.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 727-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Хмельницької області» була сформована Хмельницька міська територіальна громада у яку ввійшли Бахматовецька, Богдановецька, Водичківська, Давидковецька, Копистинська, Малашовецька, АДРЕСА_1 .
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16 липня 2020 року № 562-IX, а саме прикінцевими положеннями визначено, що повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 17 листопада 2020 року № 1009-Х передбачено, що у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України, припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади.
Враховуючи зазначене, повноваження Бахматовецької, Богдановецької, Водичківської, Давидковецької, Копистинської, Малашовецької, Масівецької, Олешинської, Пироговецької, Пархомовецької, Черепівської, Шаровечківської територіальних громад були припинені в день офіційного оголошення підсумків виборів територіальною виборчою комісією.
На виконання вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 26.11.2020 року було скликано першу сесію новообраної ради головою відповідної територіальної виборчої комісії, який поінформував про результати голосування і підсумки виборів міського голови і депутатів Хмельницької міської ради та визнання їх повноважень. З дня проголошення результатів виборів припинились повноваження сільського голови с. Давидківці та повноваження Давидковецької сільської ради. На сьогодні Давидковецька сільська рада припинила свою діяльність як юридична особа. Відповідно до інформації з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення юридичної особи внесений до реєстру 30.03.2021року. Відповідно, якщо відсутня юридична особа то на сьогодні відсутня така посада як заступник сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Так як відсутня посада відповідно відсутній і предмет спору. В Хмельницькій міській раді відповідно до вимог чинного законодавства не може бути посади заступника сільського голови. В даному випадку Хмельницька міська рада не може бути правонаступником Давидковецької сільської ради по структурі апарату ради так як відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посади які входять до апарату міської ради та посади які входять до апарату сільської ради відносяться до різних категорій посад. Посада заступник сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради відноситься до шостої категорії посад, а в Хмельницькій міській раді посади заступників міського голови відносяться до третьої категорії. Всі ці обставини доводять відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про поновлення на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в структурі Хмельницької міської ради.
На підставі викладеного та з врахуванням, що рішення суду виконано, представник Хмельницької міської ради вважає, що в заяві слід відмовити на підставі того, що суб`єкт владних повноважень відносно якого було прийнято рішення припинений, а Хмельницька міська рада не є правонаступником по даній справі.
Положення ст. 382 КАС України не передбачають строку та порядку вирішення судом питань, визначених цією нормою.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року зазначив, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).
В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 року Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).
Отже, контроль за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Вказана норма передбачає подання окремої заяви, у строки та у порядку, визначеному нею (ст.383 КАС України).
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) дійшов висновку, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №820/4261/18.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Згідно частин 2, 3 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Суд, за наслідками розгляду звіту про виконання постанови суду від 25.02.2015 року, поданого 19.11.2020 року, та з урахуванням припинення юридичної особи відповідача у справі (та відсутності факту заміни сторони виконавчого провадження за нормами ст. 379 КАС України), приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області подати звіт про виконання постанови суду від 25.02.2015 року та накладення штрафу на відповідача у справі.
Керуючись ст. ст. 243, 256, 295, 372, 379, 382 КАС України, суд, -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Повний текст ухвали суду складено 22 червня 2021 року.

Суддя О.М. Палінчак