Справа № 380/10044/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року справа №380/10044/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шведа Б.В.,

представника позивача Гірник О.О.,

представника відповідача Супруна О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативного-територіального об`єднання Національної гвардії України

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, визнання протиправним перерахунку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативного-територіального об`єднання Національної гвардії України, у якому заявлено наступні позовні вимоги: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо не проведення розрахунку при звільненні - невиплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) у день виключення із списків частини (17.07.2019) грошової компенсації за неотримане речове майно у розмірі 34154,55 грн.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 34154,55 грн.; визнати протиправним перерахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно згідно з довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі від 04.05.2020 № 174.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби йому не було виплачено компенсації вартості за неотримане речове майно. Така виплата не проведена і станом на момент подання позовної заяви до суду з мотивів відсутності коштів для виплати. Позивач стверджує, що відповідач неправомірно зменшив суму грошової компенсації вартості неотриманого речового майна позивача з 34154,55 грн., яка зазначена у довідці № 54 від 20.08.2019, до 10529,4 грн., яка визначена у довідці № 174 від 04.05.2020.

Відповідач не погодився з заявленими позовними вимогами, подав відзив на позовну заяву у якому вказує, що порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 за № 200, та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05 квітня 2018 р. за № 405/31857 (Інструкція № 200). У пункті 12 Інструкції вказано, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених кошторисом військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Головним розпорядником коштів є Головне управління Національної гвардії України. Згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Після отримання розпорядження від Головного управління Національної гвардії України від 23.10.2019 № 27/27/3-7676 військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до вимог розпорядження здійснено перерахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Звертає увагу, що позивач не оскаржив наказ № 154 від 17.07.2019 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини. Крім того, вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду. За наведених доводів відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 12.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Згідно ухвали від 31.12.2020 замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 11.02.2021.

11.02.2021 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 23.03.2021.

23.03.2021 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 25.05.2021.

Відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, покликаючись на те, що позивач пропустив строк на звернення до суду та погодився на виключення його зі списків особового складу військової частини без отримання відповідної суми компенсації вартості за неотримане речове майно, оскільки не оскаржив наказ ВЧ НОМЕР_1 ЗОТО НГУ № 154 від 17.07.2019.

Представник відповідача проти задоволення зазначеного клопотання заперечив, зазначав, що позивач неодноразово звертався до відповідача за отриманням відповідної суми компенсації. На звернення позивача відповідач вказував про відсутність коштів на виплату компенсації вартості за неотримане речове майно та повідомляв про проведення виплати після виділення асигнувань на зазначені виплати. Відповідач не відмовляв позивачу у виплаті компенсації, а тому позивач очікував здійснення відповідних виплат.

Згідно протокольної ухвали від 25.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, враховуючи аргументи представника позивача.

25.05.2021 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 17.06.2021.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України по стройовій частині від 17.07.2019 № 154 прапорщика ОСОБА_1 (Г-013594), звільненого відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас наказом начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 09.07.2019 № 52 по особовому складу, за станом здоров`я, з 17.07.2019 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Фінансовою службою Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання НГУ видано довідку № 54 про вартість речового майна, що належить до видачі прапорщику ОСОБА_1 від 20.08.2019, згідно якої вартість неотриманого речового майна згідно переліку у довідці визначено у розмірі 34154,55 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з зверненнями про виплату компенсації вартості за неотримане речове майно.

На звернення позивача ВЧ НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання НГУ надано відповіді від 20.08.2019 № 50/14/27/3-884, від 18.09.2019 № 50/14/27/3-1024 про проведення відповідної виплати після надходження коштів з добровольчого органу.

Листом від 07.05.2020 № 50/14/27/3-580 ВЧ НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання НГУ позивача повідомлено про те, що сума грошової компенсації згідно довідки-розрахунку № 54 від 20.08.2019 була нарахована не правильно посадовою особою - начальником речової служби військової частини ОСОБА_2 та про те, що видано нову довідку № 174 від 04.05.2020, згідно якої сума компенсації за неотримане речове майно позивача становить 8923 грн.

Не погодившись з діями та бездіяльністю відповідача шодо не нарахування та невиплати компенсації за неотримане речове майно у належному розмірі позивач звернувся до суду.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі Закон № 2011-ХІІ).

Згідно ст.9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абз.2 п.1 статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Відповідно до п.2 Порядку № 178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця (п.3 Порядку № 178).

Відповідно до п.4 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Згідно п. 5 Порядку № 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби, у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 у справі № 803/756/17 (К/9901/38716/18), у постанові від 17.01.2019 року у справі №822/2309/17 (К/9901/20221/18), застосовування в пункті 3 Порядку № 178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби», дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу). За висновком суду касаційної інстанції, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за реотримане речове майно.

На користь вказаного свідчить те, що в пункті 4 Порядку № 178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Суд встановив, що ОСОБА_1 від дати звільнення з військової служби та виключення зі списків Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання НГУ не виплачено належну йому грошову компенсацію за неотримане речове майно, що підтверджується наказом командира військової частини 154 від 17.07.2019 та не заперечується відповідачем.

Оцінюючи неможливість здійснення виплати грошової компенсації позивачу через відсутність додаткових коштів у Державному бюджеті України, суд зазначає наступне.

Частинами першою-другою статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейським Судом з прав людини у пункті 26 рішення від 8 листопада 2005 року по справі Кечко проти України зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відтак, суд приходить до висновку, що відсутність державного асигнування не є поважною причиною для невиконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків.

При цьому, як видно з матеріалів справи позивач звертався із заявами про виплату компенсації, на які його повідомлено, що нарахування за неотримане речове майно буде проведено згідно довідки-розрахунку №54 від 20.08.2019 на суму 34154,55 грн. При надходженні коштів з довольчого органу його буде повідомлено додатково.

Таким чином, не оспорюваним є право позивача на отримання компенсації вартості за неотримане речове майно.

Отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання національної гвардії України щодо не проведення розрахунку при звільненні - невиплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) у день виключення із списків частини (17.07.2019) грошової компенсації за неотримане речове майно у розмірі 34154,55 грн.

Згідно матеріалів справи 04.05.2020 фінансовою службою Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання НГУ здійснено перерахунок вартості речового майна, що належить до видачі прапорщику ОСОБА_1 , про що видано довідку № 174 від 04.05.2020.

Суд встановив, що у зазначеній довідці зменшено кількість найменувань речового майна, компенсація за яке належить до видачі позивачу, а вартість за одиницю найменувань речового майна визначено станом на дату видачі довідки, а не станом на день звільнення з військової служби та виключення зі списків військової частини ОСОБА_1 .

Вказані дії відповідача щодо проведення перерахунку вартості речового майна, компенсація за яке належить позивачу не можуть вважатись правомірними, оскільки перерахунок проведено не у відповідності до вимог Порядку 178 та необґрунтовано зменшено кількість найменувань не отриманого позивачем речового майна.

Однак, за відсутності фактичних дій щодо проведення виплати на підставі зазначеної довідки, право позивача щодо проведення такого перерахунку не є порушеним. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним перерахунку грошової компенсації вартості за неотримане речове майно згідно з довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі від 04.05.2020 № 174.

З огляду на наведені доводи та для захисту прав позивача слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 34154,55 грн.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 у зв`язку з звільненням з військової служби грошової компенсації за неотримане речове майно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно у розмірі 34154,55 грн. на підставі довідки № 54 від 20.08.2019 року.

В задоволенні іншої позовної вимоги відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом з0 днів з дня його проголошення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2021.

Суддя Крутько О.В.