Справа № 400/2256/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 р. № 400/2256/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 584-УБД від 23.03.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі - відповідач) про:

- визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 584-УБД від 23.03.2021 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 грудня 2020 року наказом відповідача № 1000-УБД ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою. 10 березня 2021 року позивачем укладено договір з Миколаївською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на виготовлення проекту землеустрою. На виконання договору, відносно позивача складено експлікацію земельних угідь з визначенням координат поворотних точок та лінійних промірів меж земельної ділянки. Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області прийнято наказ № 584-УБД від 23.03.2021 року, відповідно до якого визнано таким, що втратив чинність наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.12.2020 року № 1000-УБД. Вказав, що наказом № 584-УБД від 23.03.2021 року позивача у спосіб не передбачений Законом позбавлено права на розробку проекту землеустрою з метою подальшого отримання земельної ділянки. Зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ухвалою від 09.04.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/2256/21 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 12.05.2021 року.

30.04.2021 року за вх. № 2362/21/06-25 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 31 грудня 2020 року наказом відповідача № 1000-УБД ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою. 22.03.2021 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про визнання наказу від 31.12.2020 року № 1000-УБД, яким позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, таким, що втратив чинність. Відповідно до п. 8 Положення про Головне управління Дергеокадастру у Миколаївській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року № 308 (в редакції наказу Держгеокадастру від 20.11.2020 року № 53) Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. На підставі заяви позивача від 22.03.2021 року відповідачем прийнято наказ від 23.03.2021 року № 584-УБД «Про визнання такими, що втратив чинність наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.12.2020 № 1000-УБД». Отже, наказ відповідача прийнято на підставі клопотання позивача, з метою реалізації закріплених чинним законодавством прав та інтересів останнього, у межах наданих повноважень.

30.04.2021 року за вх. № 2362/21/06-25 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повністю виклав обгрунтування ідентичні мотивам позовної заяви.

Судове засідання, призначене на 12.05.2021 року, у зв`язку з необхідністю витребування доказів у справі відкладено на 09.06.2021 року.

Ухвалою від 12.05.2021 року суд витребував з Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області оригінал заяви від 22 березня 2021 року № П-1279/0/19-21.

31.05.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшла заява, відповідно до якої відповідач повідомив суд про неможливість виконання ухвали суду від 12.05.2021 року про витребування доказів, оскільки оригінал заяви від 22 березня 2021 року № П-1279/0/19-21 було втрачено.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 09.06.2021 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у судове засідання, призначене на 09.06.2021 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд клопотання представника позивача задовольнив та на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Коблевської селищної ради Березанського району Миколаївської області із земель державної власності.

31 грудня 2020 року наказом відповідача № 1000-УБД ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

10 березня 2021 року позивачем укладено договір з Миколаївською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на виготовлення проекту землеустрою.

На виконання договору, відносно позивача складено експлікацію земельних угідь з визначенням координат поворотних точок та лінійних промірів меж земельної ділянки.

Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області прийнято наказ № 584-УБД від 23.03.2021 року, відповідно до якого визнано таким, що втратив чинність наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.12.2020 року № 1000-УБД.

Не погоджуючись з наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 584-УБД від 23.03.2021 року, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Такими суб`єктами відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України та наказу Мінагрополітики від 29.09.2016 року № 333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» є головні управління Держгеокадастру, а також відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗК України міські, селищні, сільські ради, що представляють об`єднані територіальні громади.

Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Одним із завдань Головного управління Держгеокадастру є розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення відбувається шляхом звернення осіб із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Статтею 116 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Реалізацією даного повноваження суб`єкта владних повноважень є саме надання особам дозволу на розробку проекту землеустрою або надання мотивованої відмови, одним із актів реалізації повноважень відповідача є прийняття наказів.

Судом встановлено, що 31 грудня 2020 року наказом відповідача № 1000-УБД ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області прийнято наказ № 584-УБД від 23.03.2021 року, відповідно до якого визнано таким, що втратив чинність наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.12.2020 року № 1000-УБД.

Спірним питанням в даній справі є саме наявність чи відсутність у відповідача права та наданих йому повноважень на визнання такими, що втратили чинність раніше прийнятих наказів.

Відповідно до п. 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, акти Головного управління можуть бути скасовані Головою Держгеокадастру повністю чи в окремій частині, у тому числі за дорученням Міністра аграрної політики та продовольства України, а також Міністром аграрної політики та продовольства України у разі відмови Голови Держгеокадастру скасувати такий акт.

Підпункт 3 п.10 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.11.2015 року № 1119 передбачено, що міністр доручає керівникам центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, скасовувати акти їх територіальних органів повністю чи в окремій частині, а в разі відмови скасовує такі акти повністю чи в окремій частині.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 1-1/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), зокрема, у п. 5 встановлено, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Отже, відповідач не наділений повноваженнями скасовувати свої попередні рішення, визнавати їх такими, що втратили чинність, вносити до них зміни.

Крім того, слід зазначити, що субєкт владних повноважень не може скасувати своє рішення, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2013 року у справі № 21-64а13 та від 25.05.2016 року у справі № 21-5459а15.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання наказу від 31.12.2020 року № 1000-УБД позивачем 10.03.2021 року укладено договір на виготовлення проекту землеустрою. При цьому позивачем вжито усіх залежних від нього заходів до виконання наказу від 31.12.2020 року № 1000-УБД.

Отже, наказ від 31.12.2020 року № 1000-УБД, як ненормативний акт індивідуальної дії, реалізовано позивачем та на підставі нього виникли правовідносини, пов`язані із розробкою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Також, у своєму позові позивач зазначає, що до відповідача із заявою про відмову від земельної ділянки або не бажання її отримати не звертався.

Відповідачем до суду надано копію заяви позивача про визнання нечинним наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

У відповідності до ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року суд витребував з відповідача оригінал заяви позивача від 22.03.2021 року № П-1279/0/19-21 про скасування наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

31.05.2021 року відповідачем надано повідомлення про неможливість надання зазначених доказів у зв`язку з їх втратою, до якого надано акт про втрату документів від 31.05.2021 року № 1953/3-21-0.22.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи той факт, що заява позивача про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою була єдиною підставою для визнання наказу таким, що втратив чинність, а також заперечення позивача щодо подання такої заяви, суд не приймає доводи відповідача щодо втрати такої заяви та не бере до уваги копію заяви позивача про відмову від земельної ділянки, оскільки цей доказ є недопустимим та недостовірним.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 584-УБД від 23.03.2021 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 23.03.2021 року № 584-УБД в частині визнання таким, що втратив чинність наказ Головного управління Держгеокадасту у Миколаївській області від 31.12.2020 № 1000-УБД про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 22.06.2021 року.

Суддя Г. В. Лебедєва