Справа № 420/14736/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт та послуг) на загальну суму 159869,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 , за період здійснення підприємницької діяльності в якості фізичної особи-підприємця, має заборгованість зі сплати податку на додану вартість, яка виникла на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення № від 01.08.2017 року та нарахованої на суму грошового зобов`язання пені. Відповідач своєчасно податковий борг не сплатила, що стало підставою для звернення Головного управління ДПС в Одеській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 20.04.2021 року позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Зазначеною ухвалою ОСОБА_1 було запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст.258 КАС України).

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судові виклики або судове повідомлення учасників справи здійснюється: юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Копію ухвали суду від 20.04.2021 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі було направлено відповідачу за офіційною адресою її місця проживання, зазначеною позивачем в адміністративному позові, а також зазначену Центром надання адміністративних послуг Одеської міської ради на запит суду відповідно до положень частини 3 ст.171 КАС України, а саме АДРЕСА_1 .

Поштове відправлення було доставлено за адресою ОСОБА_1 08.06.2021 року, однак не було вручено відповідачу, про що свідчить довідка Укрпошти форми ф.20 (а.с. 102).

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, ухвалу суду від 20.04.2021 року по справі №420/14736/20 було також оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак, ні у визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк, ні станом на час розгляду справи по суті від ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області, будь-яких пояснень по суті спірних правовідносин або доказів на спростування заявлених контролюючим органом позовних вимог до суду не надходило.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що ним було вжито всіх необхідних заходів, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України для повідомлення відповідача про розгляд адміністративної справи та реалізації останнім права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави суду розглядати справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 була зареєстрована 03.08.2004 року Одеським міським управлінням юстиції, як фізична особа-підприємець за № НОМЕР_1 та перебувала на обліку у податковому органі (а.с. 22).

Судом встановлено, що у період з 29.05.2017 року по 12.06.2017 року посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області (в подальшому реорганізовано в ГУ ДПС в Одеській області) було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладання трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2014 року по 31.12.2016 року.

За результатами перевірки податковим органом було складено акт №692/15-32-1305/ НОМЕР_2 від 26.06.2017 року (а.с. 29-52), у висновках якого зокрема зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 наступних норм законодавства:

- п. «б» ст. 185, п. «б» ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 136 131 грн., у т.ч. по періодах: липень 2014 4952 грн., жовтень 2014- 2612 грн., листопад 2014 3417 грн., лютий 2015 90 грн., березень 2015- 2667 грн., липень 2015 - 4714 грн., серпень 2015 - 11484 грн., вересень 2015 10461 грн., грудень 2015 - 33 грн., лютий 2016 - 15741 грн., березень 2016 55702 грн., квітень 2016 16631 грн., липень 2016 - 2759 грн., вересень 2016 - жовтень - 2186 грн., листопад 2016 - 2420 грн., грудень 2016 - 262грн.

З висновками акту ФОП ОСОБА_1 була ознайомлена 26.06.2017 року (а.с. 52).

На підставі вищезазначеного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області було винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.08.2017 року (а.с. 53), яким ФОП ОСОБА_1 було визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 129 595,00 грн., та штрафні санкції у розмірі 32 398,75 грн.

Вищезазначений акт перевірки та податкове повідомлення-рішення направлялись податковим органом відповідачу засобами поштового зв`язку та були отримані нею, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 54).

Відомостей щодо оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку сторонами не надано, отже вказані грошові зобов`язання є узгодженими.

За несвоєчасну сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкової заборгованості з податку на додану вартість, податковим органом відповідачу було нараховано також пеню у розмірі 238,61 грн., що підтверджується відомостями наявної в матеріалах справи інтегрованої картки платника податків (ІКП), розрахунком податкового боргу та довідкою про суму податкового боргу станом на 19.10.2020 року (а.с. 8-18).

На підставі вищезазначеного судом встановлено, що за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість зі сплати податку на додану вартість у сумі 159 869,83 грн. (податкове зобов`язання у розмірі 129 595,00 грн. + штрафні санкції у розмірі 32 398,75 грн. + пеня у розмірі 238,61 грн.).

05.01.2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис (а.с. 108).

Дослідивши адміністративний позов та надані в його обґрунтування письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання та з метою вжиття заходів щодо її погашення, ГУ ДФС в Одеській області на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було направлено податкову вимогу форми "ф" від 08 квітня 2020 року №28389-51 на суму податкового боргу 159 869,83 грн. (а.с. 19).

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податків, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, а податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному ПК України.

За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України).

Статтею 52 Цивільного кодексу (ЦК) України передбачено, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Частиною восьмою статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 року у справі №338/180/17 у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з відповідного реєстру) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати; фізична особа-підприємець відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зобов`язанням за висновком Верховного Суду є правовідношення (частина перша статті 509 ЦК України), а змістом правовідношення - права й обов`язки його сторін.

Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2018 року у справі №916/559/17, де зазначено, що за змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України №755-IV у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою.

За вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 159 869 грн. 83 коп. на бюджетний рахунок №UА0015007, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 38016923, КБК 14010100, отримувач коштів УК у м.Одесі/Малиновський р-н/14010100.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький