Справа № 300/2855/21
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"22" червня 2021 р. Справа № 300/2855/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Гундяк В.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної регуляторної служби України про визнання протиправним та скасування наказу,-
10.06.2021 ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної регуляторної служби України (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 01.02.2017 за №36-к в частині встановлення випробувального терміну.
Одночасно позивачем подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.
Як вбачається із змісту позовної заяви позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Державної регуляторної служби України від 01.02.2017 за №36-к в частині встановлення випробувального терміну.
Таким чином, оскаржений наказ виданий 01 лютого 2017 року.
Засади адміністративного судочинства передбачають звернення до суду за захистом прав, свобод, та інтересів особи, в строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав.
Частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Вказаною нормою передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.
Разом з тим, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом, як поважні причини пропуску строків, тому суд в кожній конкретній справі з врахуванням всіх обставин самостійно визначає поважність таких причин. Проте, на переконання суду, це мають бути об`єктивні обставини, які не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з труднощами, що заважали звернутись до суду у межах встановленого строку.
Позивач вважає, що строк на звернення до суду із вказаними вимогами ним пропущено у зв`язку з оскарженням наказу Державної регуляторної служби України від 31.07.2017 за №246-к про звільнення позивача та об`єктивним сподіванням щодо захисту його прав таким оскарженням.
Однак суд не погоджується з даним твердженням як таким, що суперечить чинному законодавству України.
Зокремауд враховує, що звільнення позивача з публічної служби жодним чином не може стосуватись питання строку звернення з даним адміністративним позовом до суду, оскільки правовідносини при прийнятті на публічну службу і при звільненні з публічної служби є повністтю відмінними та не можуть бути взаємопов`язаними. Тому обставини оскарження наказу Державної регуляторної служби України від 31.07.2017 за №246-к про звільнення ОСОБА_1 поважними підставами пропуску строку звернення до суду для оскарження наказу Державної регуляторної служби України від 01.02.2017 за №36-к про прийняття ОСОБА_1 на публічну службу бути не можуть.
Крім цього суд враховує, що строк на оскарження наказу відповідача від 01.02.2017 за №36-к закінчився 01.03.2017, тобто задовго до видання наказу Державної регуляторної служби України від 31.07.2017 за №246-к про звільнення ОСОБА_1 .
Зокрема згідно частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Крім того суд враховує, що за змістом статті 122 КАС України законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Таким чином формулювання загального правила щодо початку перебігу строку, визначеного ст.122 КАСУ, пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Тобто для визначення факту пропуску строку звернення до суду важливими є як об`єктивні (дата порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) фактори.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити хоч як і не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав, проте в усіх випадках - як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Таким чином, строк звернення до суду з даним позовом закінчився, з урахуванням вимог ч.5 ст.122 КАСУ, 01.03.2017 року.
З огляду на зазначене, жодних поважних причин пропущення строку звернення до суду позивачем у позовній заяві та доданих до неї матеріалах не наведено та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.
Таким чином судом не встановлено жодних поважних причин пропуску визначеного чинним законодавством строку.
Враховуючи вищенаведене, зважаючи на значний пропуск строку звернення до суду, невстановлення причин такого пропуску, які визнано поважними, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві вказується про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_1 процесуальних обов`язків, передбачених п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, не виконано, так як відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви не зазначено.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам пунктів 8 частини 5 статті 160 КАС України.
Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно із частинами 1, 2, 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Проте, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї копій документів, позивач обґрунтовує позовні вимоги письмовими доказами, не засвідченими належним чином, зокрема без підтвердження відповідності копії письмових доказів оригіналу, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
В зв`язку з вищевикладеним, згідно з вимогами ст.ст. 123, 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху. Надати позивачу десятиденний строк для усунення вищевказаних недоліків, який обчислювати з дня вручення копії даної ухвали. Повідомити позивача, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали він має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
На підставі наведеного та керуючись статтями 44, 94, 122, 123, 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної регуляторної служби України про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом:
- зазначення в позовній заяві відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;
- долучення належним чином засвідчених письмових доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги, копії яких додано до заяви.
Повідомити позивача про можливість вказати інші підстави для поновлення строку протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у вищезазначений строк чи якщо заяву з зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, позовна заява буде повернена.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Гундяк В.Д.