Справа № 640/29448/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Київ № 640/29448/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % від сум грошового забезпечення;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХП, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;

3) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 в 2018 році лише 50 %, у 2019 році лише 75 % суми підвищення пенсії;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що є військовим пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ, отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (надалі - Закон № 2262- XII).

Також зазначає позивач, що у квітні 2018 року Відповідачем Позивачу було перераховано пенсію з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова КМУ № 704) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова КМУ № 103) на підставі довідки, виданої уповноваженим органом.

Відповідно розмір грошового забезпечення Позивача, на його думку, є наступним: посадовий оклад - 9160,00 грн.; оклад за військове звання - 1480,00 гри.; процентна надбавка за вислугу років (50 %) - 5320,00 грн. Усього - 15 960,00 грн.

Позивач вважає, що під час проведення перерахунку пенсії відповідачем були допущені порушення законодавства.

Так, позивач вважає, що було зменшено основний розмір пенсії позивача у відсотках від грошового забезпечення.

В контексті цього позивач звертає увагу на те, що позивач є пенсіонером військовослужбовцем, йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ в розмірі 90 % грошового забезпечення.

Однак, відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років з Автоматизованої системи розрахунку пенсій Пенсійного фонду України по пенсійній справі Позивача станом на 01.01.2018 встановлено, що після перерахунку розмір його пенсії становить 70 % від сум грошового забезпечення.

Наведені обставини свідчать, як зазначає позивач, що Відповідачем при проведенні даного перерахунку було зменшено основний розмір пенсії Позивача з 90 % до 70 % грошового забезпечення.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними. В контексті наведеного позивач посилається на норми профільного законодавства.

Крім того, щодо виплати підвищення до пенсії в наступному порядку: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, позивач зазначає наступне.

Так, оскільки пункт 2 Постанови КМУ № 103, на підставі якого позивачу, починаючи з 01.01.2018 пенсія виплачувалась в неповному обсязі, визнаний у судовому порядку протиправним з тієї підстави, що він суперечив положенням Закону № 2262-ХІІ, то втручання у право власності Позивача не може бути визнано законним. Тому відновлення порушеного права Позивача має бути здійснене з моменту такого порушення, тобто з 01.01.2018.

Позивач додатково зауважує, що позовні вимоги, заявлені Позивачем, у його справі та позовні вимоги в зразковій справі № 160/3586/19 не є однаковими.

Зокрема, позовні вимоги у даній справі є ширшими та поглинають вимоги, заявлені у зразковій справі. Позивач заявив позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату 100 % підвищення пенсії з 01.01.2018, а позивач у зразковій справі заявив вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату 100 % підвищення пенсії з 05.03.2019.

Посилаючись на певну судову практику та норми профільного законодавства, позивач вважає, що дії Відповідача, що полягають у виплаті Позивачу у 2018 році лише 50 %, у 2019 році лише 75 % підвищення до пенсії, є протиправними.

Щодо недопустимості обмеження максимального розміру пенсії позивач зазначає, що на момент набуття Позивачем права на отримання пенсії розмір пенсії було обраховано із розрахунку 90% від сум грошового забезпечення.

З 01.01.2018 Позивач набув права на перерахунок пенсії у відповідності до Постанови КМУ № 103. При перерахунку розміру пенсії Позивачу, виходячи з 90 % суми грошового забезпечення, яке в сумі становить 16 304,41 грн., який перевищує, зазначений у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір.

Позивач зазначає, що згідно із законами України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2018 становить 1373,00 грн., а з 01.01.2019 - 1497,00 грн. Відповідно максимальний розмір пенсії з 01.01.2018 становить 13 730,00 грн. (1373,00 грн. х 10), а з 01.01.2019 - 14 970,00 грн. (1497,00 грн. х 10).

Тобто, розмір пенсії Позивача станом на 01.01.2018 було обмежено сумою 13 730,00 грн., що є меншою від тієї, на яку Позивач має право.

Тобто розмір пенсії Позивача у вказані періоди Відповідачем підлягає обмеженню певною сумою, що є меншою від тієї, на яку Позивач має право, на підставі частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ та статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-УІ (наділі - Закон № 3668-УІ).

Разом з тим, Позивач вважає, що положення вищезазначених норм не можуть застосовуватися до нього.

Виходячи з аналізу законодавства позивач робить висновок, що обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, було введено в дію одним законом - Законом № 3668-УІ, шляхом закріплення такого обмеження як у статті 2, яка стосується широкого кола пенсіонерів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, так і в підпункті 8 пункту 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-УІ, яким внесені зміни до статті 43 спеціального закону - Закону № 2262-ХІІ, який регулює питання пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Тому, враховуючи, що вказані положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ визнані неконституційними, застосування до спірних правовідносин положень статті 2 Закону № 3668-УІ щодо обмеження розміру пенсії Позивача, які встановлені одним законом, є протиправним.

З наведеного можна зробити висновок, що такі зміни є нереалізованими.

Враховуючи те, що пенсія Позивачу була призначена з 01.03.2010, тобто до набрання чинності Законом № 3668-ІУ з 01.10.2011, тому перерахунок та виплата мають бути здійснені без обмеження максимального розміру.

Позивач вважає, що Відповідач не може обмежити максимальний розмір його пенсії 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач проти задоволення позову заперечує.

Зазначає, крім іншого, що рішенням Окружного адміністративного суду України від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (далі - постанова № 103).

Нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України № 2262, після дати набрання рішення суду законної сили не приймалося.

У зв`язку з цим, як зазначає відповідач, а також з урахуванням пункту 4 постанови № 103, виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах.

Звертає увагу, що у зв`язку із скасуванням пунктів 1, 2 постанови № 103 неможливо здійснити жодні перерахунки.

Зробити перерахунок виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, як того вимагає позивач, на підставі цієї довідки неможливо.

Таким чином новий перерахунок пенсії, як зазначає відповідач, Позивачу неможливо провести.

Звертає увагу, що відповідач, з врахування положень Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 в редакції Закону з 13.03.2018 перерахував з 01.01.2018 позивачу пенсію виходячи із розрахунку вже 70 % грошового забезпечення.

Викладене дає підстави вважати, що основний розмір пенсії позивача, обчислений в розмірі 70% грошового забезпечення, відповідає вимогам законодавства.

Щодо виплати нарахованої пенсії без обмеження, ГУ ПФУ в м. Києві вважає необґрунтованою таку вимогу в частині зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії без обмеження розміру, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення та бути підтверджене доказами.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 30.11.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 21.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження, в порядку ст. 263 КАС України.

Встановлені судом обставини.

Так, учасниками справи не спростовуються та не заперечуються, а матеріалами справи підтверджуються обставини того, що позивач перебуває на обліку у відповідача, обставини призначення, виплати та перерахунку пенсії, як зазначено вище, у т.ч. щодо зменшення з 01.01.2018 розміру пенсії перерахований та зменшено розмір до 70% сум грошового забезпечення, при визначеному початково - 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а також зменшення виплати суми підвищення у відсотком вираженні - як зазначено вище, а відтак вказані обставини є встановленими.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

1. Щодо зменшення основного розміру пенсії, з 90% до 70% грошового забезпечення, суд виходить з наступного.

Як вже було встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, де йому призначена довічна пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, відповідно до підпунктом 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI у ст. 13 Закону № 2262-ХІІ внесені зміни, а саме: у частині другій цифри « 90» замінити цифрами « 80». Ці зміни набрали чинності з 01.10.2011.

27.03.2014 прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону № 2262-XII, а саме: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Між тим, суд зазначає, що стаття 13 Закону № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону № 2262-XII ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-XII, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI та Закону № 1166-VII, не зазнала.

Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 № 3668 та від 27.03.2014 № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% від сум грошового забезпечення та з 01.01.2018 року у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав на отримання пенсії виходячи із 90% розміру грошового забезпечення.

Отже, зміна максимального розміру пенсії за ч .2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру вже призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку, в тому числі, на підставі відповідних довідок.

Щодо постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», то суд зазначає, що остання також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. Більш того, постанова № 103 частково скасована рішенням ОАС м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18; рішення залишено без змін згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019.

В подальшому ці судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року.

За таких обставин у відповідача були відсутні правові підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому з урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні позивачу перерахунку пенсії, не мав права зменшувати розмір пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення, у зв`язку із чим такі дії ГУ ПФУ в м. Києві, є протиправними та, позовні вимоги, в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо поетапності виплати підвищення перерахованої пенсії, це положення підзаконного акту було передбачена пунктом 2 постанови Уряду № 103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Проте, як вже було зазначено, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що зміст статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.07.2020 у справі № 520/3360/19, у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 та у постанові від 09.04.2020 у справі № 640/19928/18.

У зв`язку з цим це рішення суду, як і втрата чинності постановою КМ України № 103 не потребують будь-якого додаткового узгодження та підтвердження, - у т.ч. в рамках п. 2 постанови КМ України № 1088 від 24.12.2019, який (п. 2 постанови КМ України № 1088 від 24.12.2019) в силу прийнятих судових рішень взагалі не має ніякого правового значення, відповідні пункти постанови КМ України № 103 не можуть втрачати чинність пізніше, ніж визначено судовими рішеннями, що у свою чергу свідчить про перевищення КМ України своїх повноважень в частині визначення порядку виконання судових рішень.

При цьому, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2020 у справі № 640/559/20, яке залишено без змін згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2020 року, підпункт 1 пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 N 1088 "Деякі питання виплати пенсії окремим категоріям громадян" визнано протиправним та нечинним.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020 у справі № 640/620/20, яке залишено без змін згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, частину другу пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року N 1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" визнано протиправною та нечинною.

Між тим, 04.09.2019 набрала чинності постанова КМ України № 804, згідно з якою виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.03.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Однак, постанова КМ України №804 визнана протиправною та нечинною повністю рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, що є датою набрання рішенням суду першої інстанції законної сили.

В контексті останнього, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2. ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, з 04.09.2019 у ГУ ПФУ були правові підстави для виплати позивачу 75 відсотків підвищення до пенсії.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині виплати 100% перерахованої пенсії підлягають задоволенню частково - за період з 05.03.2019 до 04.09.2019.

Щодо зобов`язання ГУ ПФУ виплатити перерахунок однією сумою, невідкладно, слід зазначити, що вказані вимоги заявлені на майбутнє, по суті стосуються порядку виконання рішення суду та позивач не довів, що виплати будуть здійснюватися не однією сумою, тобто не довів наявного порушення прав у цьому аспекті станом на час звернення до суду, а відтак в цій частині вимоги позивача не можуть бути задоволені.

Що стосується вимог «без обмеження», слід зазначити, що вказані вимоги також заявлені на майбутнє, а відтак не можуть бути задоволені, оскільки суд захищає порушене право, а не гіпотетичні припущення щодо можливих порушень у майбутньому.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню - як зазначено вище.

При цьому, у резолютивній частині рішення суду суд не вбачає підстав для перелічування зазначених позивачем НПА, оскільки наведене не передбачено ч. 5 ст. 255 КАС України та оскільки в резолютивній частині у визначеній позивачем стилі перелічення цих актів не несе правового навантаження, є складовою описової частини рішення. Суд звертає увагу, що резолютивна частина визначає спосіб захисту порушеного права.

Відносно судового збору, суд звертає увагу на те, що позивач звільнений від сплати судового збору та у даному випадку витрати відносяться на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) щодо зменшення з 01.01.2018 основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) виходячи з 90 % відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати здійснити виплату різниці з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368) щодо зменшення виплати суми підвищення пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), що полягає у виплаті з 05.03.2019 по 03.09.2019 лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018 із врахуванням раніше виплачених сум.

6. У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін