Справа № 540/3414/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3414/20
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Танасогло Т.М. , Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року по справі № 540/3414/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до суду з позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення у формі протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 94 від 09.09.2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так як відсутній необхідний страховий стаж роботи (26 років);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року в радгоспі "Енергетик" - 19 років 4 місяця 8 днів та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення - 03.09.2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідно до трудової книжки, довідки про роботу від 03.05.2010 року №109, №110 ВАТ "Приладобудівний завод "Сокіл", індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5) ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж роботи 34 роки 8 місяців 10 днів, з яких 32 роки 5 місяців 4 дня страховий стаж роботи.

Позивачка вважає неправомірним факт не зарахування відповідачем до страхового стажу роботу в радгоспі "Енергетик" за період з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року (19 років 4 місяця 8 днів). Також посилається на те, що до впровадження системи персоніфікованого обліку страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду на підставі відомостей трудової книжки, яка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудова книжка ОСОБА_1 містить всі передбачені чинним законодавством дані, зазначені записи в трудовій книжці не оскаржувались та не визнавались в судовому порядку недійсними. У зв`язку з чим, у відповідача не було законних підстав не враховувати до страхового стажу, період роботи в радгоспі "Енергетик" до 01.01.2004 року.

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 18 січня 2021 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення у формі протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 94 від 09.09.2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 22.01.1977 р. по 28.05.1996 р. в радгоспі «Енергетик» Сусуманського району Магаданської області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.09.2020 р. про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ГУ ПФУ в Херсонській області подано апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно до вимог п.23 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162, записи до трудових книжок вносяться адміністрацією підприємства на підставі відповідного наказу. Відповідно до даних архівної довідки від 15.11.2012 року № Г-109, Наказ про прийняття на роботу №120/к від 22.01.1977 року та Наказ про звільнення № 87/к від 28.05.1996 року, які зазначені у трудовій книжці ОСОБА_1 , відсутні. Отже, записи трудової книжки позивачки за період роботи з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року документально не підтверджені.

Окрім цього, скаржник зазначив про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України № 94 від 23.08.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у період 22.01.1977 року по 28.05.1996 року ОСОБА_1 працювала в Унітарному муніципальному сільськогосподарському підприємстві "Енергетик", що підтверджується належним чином засвідченою копією наявної у матеріалах справи трудової книжки від 21.10.1976 року.(а.с.9-10)

03.09.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення їй пенсії за віком.

До заяви було додано: паспорт позивачки серії НОМЕР_1 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудову книжку, архівну довідку № Г-109 від 15.11.2012 року, свідоцтво про народження дітей, паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_2 , паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_3 , трудова книжка ОСОБА_2 б/н від 14.10.1960 та вкладка НОМЕР_2 , трудова книжка ОСОБА_3 б/н від 03.12.1962, довідка УМСП "Енергетик" № 12/10-02 від 12.05.2009, виписка з ЄДРЮО від 09.06.2020 № ЮЄ9965-20-83432901, довідка про відкритий рахунок в Приватбанку та інше.

Рішенням Пенсійного Фонду у формі протоколу № 94 від 09.09.2020 року було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В якості підстав для відмови зазначено, що відсутній необхідний страховий стаж роботи (26 років). Згідно до наданих позивачкою документів на дату звернення, загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 19 років 26 днів, який є недостатнім для призначення пенсії за віком.

При цьому, пенсійним органом не враховано до загального стажу період роботи ОСОБА_1 в Унітарному муніципальному сільськогосподарському підприємстві "Енергетик" з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року, посилаючись на рішення комісії по розгляду питань реалізації пенсійних справ громадян при ГУ Управління Пенсійного фонду РФ в Сусуманському районі Магаданської області та рішення ГУ Управління ПФР в Сусуманському районі Магаданської області від 15 листопада 2010 року №268.

Зазначеними рішеннями ОСОБА_1 відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року як в пільговому так і в календарному обчисленні на підставі архівної довідки від 15.11.2012 року № Г-109.

У вказаній довідці, виданої архівним відділом адміністрації Сусуманського району Магаданської області зазначено, що у документах по особовому складу УМСП "Енергетик" не знайдено особову картку Т-2 на ОСОБА_1 , особових рахунків нарахування заробітної плати за 1981-1985 роки.

Разом з цим, в довідці архівного відділу вказано, що документи по особовому складу радгоспу "Енергетик" (з 1996 року УМСП "Енергетик") за період з 1962 року по 2007 рік були здані частково з невідомих причин.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на наявність у ОСОБА_1 права на зарахування до страхового стажу періоду роботи в радгоспі "Енергетик" за період з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року. За наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути виключений набутий трудовий стаж, що дає позивачці право на призначення пенсії за вислугу років. Крім того, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, які зазначені у трудовій книжці.

Так, положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Конституційним Судом України у пункті 3.4 Рішення від 18.06.2007 р. № 4-рп/2007 зазначено про неодноразовий розгляд проблеми, пов`язаної з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно із якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена.

Крім того, у Рішенні від 22.05.2018 № 5-р/2018 Конституційним Судом України зазначено, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Приписами частини першої та другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1V "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» , період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Статтею 74 Закону Союзу Радянських Соціалістичних Республік «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990 року № 1480-I передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Радою Міністрів СРСР.

Згідно із Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 року №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики 259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграфу «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

За приписами пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Отже, законодавцем установлено, що основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, і лише у випадку відсутності останньої або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих, зокрема, за місцем роботи, архівною довідкою.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є наявність відповідного стажу роботи.

З огляду на матеріали справи та як встановлено судом попередньої інстанції, ОСОБА_1 працювала в Унітарному муніципальному сільськогосподарському підприємстві "Енергетик" з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року прибиральницею-нянею, робочим цеху тваринництва, що підтверджується записами у її трудовій книжці із зазначенням даних про прийняття та звільнення з роботи, дати та номери наказів, на підставі яких були внесені записи до трудової книжки, підпису уповноваженої особи та печатки підприємства, а також довідкою УМСП "Енергетик" від 26.07.2005 №145/11-02.(а.с.9-11)

Спору, що місцевість, де працювала позивачка, не відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не має.

Крім того, відповідач не заперечував правильність наявних записів про трудову діяльність позивачки у наданій нею для призначення пенсії трудовій книжці.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що згідно до архівної довідки від 15.11.2012 року № Г-109 записи трудової книжки позивачки за період роботи з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року документально не підтверджені.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 1 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Судова колегія зазначає, що позбавлення ОСОБА_1 права на пенсію з огляду на відсутність відповідних документів на зберіганні в архівних установах, є таким, що порушує права позивача на соціальний захист та в повній мірі нівелює принцип законних сподівань.

Право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних, а сама по собі не здача в повному обсязі облікових книг, відомостей, особових карток в архівний відділ не є беззаперечним доказом відсутності у позивачки страхового стажу у зазначений період.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року в Унітарному муніципальному сільськогосподарському підприємстві "Енергетик" до страхового стажу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає правильним висновок суду попередньої інстанції, що належним способом захисту прав позивачки є визнання протиправним та скасування рішення у формі протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 94 від 09.09.2020 року щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні права на зарахування до страхового стажу періоду роботи в Унітарному муніципальному сільськогосподарському підприємстві "Енергетик" за період з 22.01.1977 року по 28.05.1996 року, зобов`язання відповідача зарахувати даний період до страхового стажу та повторно розглянути заяву від 03.09.2020 р. про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком з його урахуванням.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року по справі № 540/3414/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.