Справа № 400/458/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 р. № 400/458/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Ковальського Є.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Чабанюка В.С., представника відповідачів - Офісу Генерального прокурора та Миколаївської обласної прокуратури - Добрікової І.В. за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ,
до відповідачів:Офісу Генерального прокурора, вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011; Миколаївської обласної прокуратури, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030; Кадрової комісії № 3 Офісу Генерального прокурора, вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ,
про:визнання протиправним та скасування рішення від 19.11.2020 № 243 і наказу від 23.12.2020 № 1378-к; поновлення на посаді з 31.12.2020; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 31.12.2020,
ВСТАНОВИВ:

27.01.2021 ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення третьої кадрової комісії від 19.11.2020 № 243 «Про неуспішне проходження заступником керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки»;

визнати протиправним та скасувати наказ керівника Миколаївської обласної прокуратури № 1378-к від 23.12.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області та органів прокуратури;

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області з 31.12.2020;

стягнути з Миколаївської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 31.12.2020 до винесення рішення у справі.

Відповідачами ОСОБА_1 визначив: Офіс Генерального прокурора (надалі Офіс або відповідач 1), Кадрову комісію № 3 Офісу (надалі Комісія або відповідач 2), Миколаївську обласну прокуратуру (надалі Обласна прокуратура або відповідач 3).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, зазначив, що етап складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, який став перешкодою в успішному проходженні позивачем атестації та, фактично, став приводом для звільнення, був включений безпосередньо Генеральним прокурором як роботодавцем у процедуру атестації, при цьому цей етап не відповідає меті та предмету атестації, як вони визначені Законом України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (надалі Закон № 113). Як вказав позивач, нормами законодавства не встановлені вимоги щодо рівня вербального та абстрактно-логічного інтелекту (мислення) прокурора. На думку ОСОБА_1 , затверджений наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221 «Порядок проходження прокурорами атестації» (надалі Порядок № 221) підлягав обов`язковій державній реєстрації у Міністерстві юстиції України. Також, за твердженнями ОСОБА_1 , є незрозумілими критерії оцінки результатів цього етапу атестації та визначення прохідного балу вище 93.

Ухвалою від 22.02.2021 суд відкрив провадження у справі і постановив розглядати її за правилами загального позовного провадження.

«Заявою про зміну підстав позову», яка була прийнята судом до розгляду згідно з ухвалою від 18.03.2021, позивач доповнив адміністративний позов доводами щодо незаконності його звільнення. Так, за твердженнями ОСОБА_1 , відсутність фактів ліквідації, реорганізації, скорочення кількості прокурорів органу прокуратури свідчить про безпідставність його звільнення.

До відзиву на позовну заяву Обласна прокуратура додала копію наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 2ш (т. с. 1, ар. 193-204), яким з 15.03.2021 було, зокрема, утворено Вознесенську окружну прокуратуру у Миколаївській обласній прокуратурі та припинено діяльність Вознесенської місцевої прокуратури у Миколаївській обласній прокуратурі.

З урахуванням цієї обставини, ОСОБА_1 у «Поясненнях щодо належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача» (т. с. 1, ар. 94-95) вказав, що належним та ефективним способом захисту порушеного права буде поновлення його на посаді, рівнозначній посаді, яку він займав станом на 23.12.2020 (дата прийняття наказу про звільнення).

У відзиві (т. с. 1, ар. 116-129) Офіс вимоги адміністративного позову заперечив. Відповідач 1 вказав на хибність доводів ОСОБА_1 щодо обов`язковості державної реєстрації у Міністерстві юстиції України Порядку № 221. Оскільки кількість набраних позивачем у ІІ етапі атестації балів (82) була меншою, ніж передбачено для допуску до ІІІ етапу (93), Комісія, на підставі розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113, пункту 6 розділу І, пункту 6 розділу ІІІ Порядку № 221, прийняла рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації, яке і стало підставою для видання відповідачем 3 наказу про звільнення позивача. Офіс зазначив, що «… фактично усі мотиви, якими позивач обґрунтовує протиправність дій щодо проведення атестації та його звільнення за її наслідками, ґрунтуються на його незгоді із положеннями Закону № 113-ІХ та Порядком № 221, які, на його думку, порушують в тому числі і права та гарантії, що визначені КЗпП України та Конституцією України …». Проте, як вказав відповідач 1, норми Закону № 113 і Порядку № 221 є чинними, тому підлягають застосуванню у спірних правовідносинах. Також відповідач 1 зазначив, що поновлення позивача, який неуспішно пройшов атестацію, на відповідній посаді в органах прокуратури, всупереч конституційному принципу рівності громадян, надасть йому привілеї перед прокурорами, які успішно пройшли атестацію.

Офіс також «Пояснення щодо позовної заяви» (т. с. 2, ар. 1-5), в яких повідомив про обставини проходження позивачем відповідного етапу атестації.

Комісія відзив не подала.

Обласна прокуратура також не визнала позов. Зміст відзиву відповідача 3 (т. с. 1, ар. 179-188) збігається зі змістом відзиву Офісу.

Крім того, відповідач 3 подав «Пояснення» (т. с. 2, ар. 88-90), в яких, з посиланням на норми Закону № 113, Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (надалі Закон № 1697), вказав, що призначення на адміністративні посади в органах прокуратури здійснюється в особливому порядку і не може відбуватися на підставі рішення суду.

Позивач подав відповідь на відзиви (т. с. 2, ар. 49-51), в яких навів додаткове обґрунтування власних доводів щодо незаконності наказу про звільнення.

Обласна прокуратура подала заперечення на відповідь на відзиви (т. с. 2, ар. 69-71), в яких, зокрема, вказала, що передбачена Законом № 113 підстава для звільнення прокурора, щодо якого існує негативний висновок за результатами атестації, - «ліквідація чи реорганізація органу прокуратури в якому прокурор обіймає посаду, або скорочення кількості прокурорів органу прокуратури» - жодним чином не дискредитує робітника, не є перешкодою у прийнятті на роботу до інших державних органів, а також дозволяє брати участь у доборах на посади прокурорів в майбутньому.

Ухвалою від 13.05.2021 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач і його представник вимоги адміністративного позову підтримали, представник відповідачів просила відмовити у його задоволенні.

Як встановлено судом на підставі копії трудової книжки, 15.12.2015 ОСОБА_1 був призначений заступником керівника Вознесенської місцевої прокуратури. Згідно з чинною до 25.09.2019 редакцією частини першої статті 12 Закону № 1697, Вознесенська місцева прокуратура належала до місцевих прокуратур.

25.09.2019 набрав чинності Закон № 113, яким, в тому числі, статтю 12 Закону № 1697 було викладено в такій редакції:

«Стаття 12. Окружні прокуратури

1. У системі прокуратури України діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.

2. Окружну прокуратуру очолює керівник окружної прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників.

3. У структурі окружної прокуратури в разі необхідності утворюються такі підрозділи, як відділи».

Згідно з пунктом 6 та абзацом першим пункту 7 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113 (надалі розділ ІІ Закону № 113), з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру»; прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором (пункт 9 розділу ІІ Закону № 113).

Як зазначено у пунктах 10-13 розділу ІІ Закону № 113, прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійний основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Предметом атестації є оцінка:

1) професійної компетенції прокурора;

2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Прядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Наказом від 03.10.2019 № 221 Генеральний прокурор, відповідно до пунктів 7-17 розділу ІІ Закону № 113, з метою проведення атестації прокурорів, затвердив «Порядок проходження прокурорами атестації» (Порядок № 221).

Відповідно до пункту 6 розділу І Порядку № 221, атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

08.10.2019 (тобто в межах строку, встановленого пунктом 10 розділу І Порядку № 221) ОСОБА_1 подав Генеральному прокурору «Заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію» (надалі Заява, т. с. 2, ар. 14). Заява відповідає встановленій додатком 2 до Порядку № 221 формі і, як передбачено пунктом 10 розділу ІІ Закону № 113, містить згоду позивача на застосування процедур та умов проведення атестації.

Відповідно до пунктів 16, 17 розділу ІІ Закону № 113, за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Кадрові комісії за результатам атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Згідно з пунктами 1-6 розділу ІІІ Порядку № 221, у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номеру службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Кадрова комісія може прийняти рішення про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки в один день. У цьому випадку, кадрова комісія формує графік складання вказаних іспитів із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестувань, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспитів. До складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки допускаються прокурори, які за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрали кількість балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, встановлений у пункті 4 розділу ІІ цього Порядку.

Зразок тестових питань та правила складання іспиту оприлюднюються на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії.

Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Прокурор, який за результатам складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

16.10.2020 ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрав 84 бали (прохідний бал, визначений пунктом 4 розділу ІІ Порядку № 221, - 70), тому був допущений до наступного етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (т. с. 2, ар. 15-16, 19-36).

Пунктом 2 наказу Генерального прокурора від 07.10.2020 № 474 «Про встановлення прохідного бала для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), а також оприлюднення зразка (прикладу) тестових питань (завдань) та правил складання іспиту» був встановлений прохідний бал 93.

За результатами цього іспиту (02.11.2020) ОСОБА_1 набрав 82 бала (т. с. 2, ар. 17-18, 37-41).

Відповідно до «Протоколу № 11 засідання третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» від 19.11.2020, Комісія одноголосно прийняла рішення про неуспішне проходження, зокрема, позивачем атестації (т. с. 2, ар. 42-45).

Результати голосування Комісія оформила «Рішенням № 43 Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» (надалі Рішення, т. с. 1, ар. 17).

Підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ Закону № 113 встановлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Аналогічна норма викладена у пункті 6 розділу IV Порядку № 221.

23.12.2020 керівник Миколаївської обласної прокуратури видав наказ № 1378к «Про звільнення ОСОБА_1 » (надалі Наказ, т. с. 1, ар. 18), яким звільнив позивача з 30.12.2020 з посади заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Оскільки Рішення і Наказ, за твердженнями ОСОБА_1 , є протиправними, він має бути поновлений на посаді.

Приймаючи рішення, суд виходив з такого.

1. Як вказано вище, можливість включення до атестації інших етапів, крім зазначених у пункті 13 розділу ІІ, передбачена Законом № 113. При цьому, будь-яких вимог або обмежень при визначенні того, яким способом (крім вказаних у Законі) можуть бути виявлені відповідність особи здійснювати повноваження прокурора чи рівень її професійної компетентності, Закон № 113 не містить.

Відповідно, додатковий етап атестації був встановлений Генеральним прокурором в межах його дискреційних повноважень.

Твердження позивача про те, що іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки не відповідає меті атестації, є безпідставними, оскільки мета атестації Законом № 113 не визначена.

Суд не погодився з позивачем і в тому, що рівень вербального та абстрактно-логічного інтелекту (а саме це було предметом так званого «другого» етапу атестації, а не оцінка компетентності прокурора в інших галузях знань, як вказав ОСОБА_1 у позовній заяві) не відповідає предмету атестації.

На думку суду, оцінка рівня вербального та абстрактно-логічного інтелекту жодним чином не суперечить предмету атестації.

Як вказано вище, встановлення прохідного балу (93) також було в межах дискреційних повноважень Генерального прокурора, а результат ОСОБА_1 , згідно зі Звітом (т. с. 2, ар. 37-41), є середньоарифметичним значенням двох показників (105 балів за вербальний інтелект і 58 за абстрактний).

2. Відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Генеральна прокуратура не є ані міністерством, ані іншим органом виконавчої влади, в зв`язку з чим доводи ОСОБА_1 про те, що Порядок № 221 мав бути поданий на державну реєстрацію відповідно до зазначеного вище Указу, суд визнав безпідставними.

До 25.09.2019 частина друга статті 9 Закону № 1697 містила норми, відповідно до яких накази Генерального прокурора нормативно-правового змісту підлягали державній реєстрації Міністерством юстиції України та включались до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Накази Генерального прокурора, що є нормативно-правовими актами, після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів публікувалися державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Проте, Законом № 113 відповідні норми будо виключено.

Згідно з чинною з 25.09.2019 редакцією частини другої статті 9 Закону № 1697, Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України. Усі накази Генерального прокурора оприлюднюються державною мовою на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора на наступний робочий день після їх підписання з додержанням вимог режиму таємності. Накази Генерального прокурора, що є нормативно-правовими актами, набирають чинності з дня їх оприлюднення, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня оприлюднення.

Таким чином, норми затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 08.08.2017 № 233 «Положення про порядок підготовки та подання на державну реєстрацію нормативно-правових актів Генеральної прокуратури України» (на які послався позивач), хоча і були чинними 03.10.2019 (дата затвердження Порядку № 221), але не відповідали Закону № 1697.

В зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про хибність тверджень ОСОБА_1 щодо обов`язковості реєстрації в Мін`юсті Порядку № 221.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправності Рішення.

3. Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, умовою для поновлення на попередній роботі є встановлення судом факту звільнення працівника без законної підстави.

Як вказано вище, відповідно до пункту 19 розділу ІІ Закону № 113, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації тягне за собою звільнення прокурора з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697.

Частиною третьої статті 16 («Гарантії незалежності прокурора») Закону № 1697 встановлено, що прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 51 Закону № 1697, рішення про звільнення з посади прокурорів окружних прокуратур, які розташовані у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури, приймає керівник обласної прокуратури.

Однією з умов звільнення прокурора з посади, відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697, є ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Оскільки, за твердженням позивача, відповідачі не довели факт ліквідації, реорганізації чи скорочення кількості прокурорів, звільнення ОСОБА_1 , на підставу пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697 є незаконним.

Відповідача твердження позивача про відсутність вказаних у пункті 9 частини першої статті 51 Закону № 1697 обставин не спростували.

Проте суд зазначив, що, відповідно до Закону № 113, матеріальною підставою для звільнення є саме неуспішне проходження прокурором атестації (що в даному випадку відбулось), тому в Наказі зазначена відповідна норма, якою керувався керівник Обласної прокуратури, - підпункт 2 пункту 19 розділу ІІ Закону № 113, а також наявне посилання на Рішення Комісії. При цьому, в якості процесуальної підстави для звільнення законодавець визначив пункт 9 частини першої статті 51 Закону № 1697, в зв`язку з чим керівник Обласної прокуратури зазначив цю норму у Наказі.

За таких обставин, на думку суду, відсутність факту ліквідації, реорганізації або скорочення кількості прокурорів не може розцінюватись як незаконне звільнення. Законом № 113 не визначено, що звільнення відбувається за наявності (у сукупності) як факту неуспішного проходження атестації, так і факту ліквідації (реорганізації, скорочення кількості прокурорів).

Наказ був виданий уповноваженою особою, за наявності фактичних правових підстав, відповідно до норм Закону № 1697 та Закону № 113, тому суд відхилив твердження позивача про те, що його було звільнено без законної підстави.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код за ), Миколаївської обласної прокуратури (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030, ідентифікаційний код за ), Кадрової комісії № 3 Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Дата складення повного судового рішення - 22.06.2021.

Суддя В.В. Птичкіна