Справа № 320/6841/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

18 червня 2021 року м. Київ № 320/6841/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії управління Головного управління Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправним та скасування висновку про призначення одноразової грошової допомоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ліквідаційної комісії управління Головного управління Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України в Київській області , у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги за №19 569 від 11.09.2019 про відмову Особа-1 в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно бездіяльності Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо неподання Міністерству внутрішніх справ України документів про виплату Особа-1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності першої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління внутрішніх справ України в Київській області (01601, м. Київ вул. Володимирівська, 15 ідентифікаційний код24521910, ЄДРПОУ № НОМЕР_1 затвердити висновок та подати до Міністерства внутрішніх справ документи щодо виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, а саме:2400000 грн. Особа -1 ОСОБА_1 проживаючому: 03027, с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області ідентифікаційний № НОМЕР_2 по втраті 100%працездатності у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах поліції у відповідності до вимог п.4ч.1 ст. 97 ч.З п. а ст.99-102 Закону України № 580У1П від02.07.2015 року «Про Національну поліцію», і визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених і внесенних змін згідно Закону України № 2004 VIII, від 06.04. 2017р. встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого п.9 Наказом № 4 Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року, та перерахувати на банківська картку позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що предметом розгляду у даній справі є скасування висновку відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги №19569 від 11.09.2019.

Пунктом 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, спірний висновок був затверджений відповідачем у вересні 2019 року.

Тобто, позивач звернувшись до суду у червні 2021 року, порушив встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк.

Між тим, у своїй заяві про поновлення строку звернення до суду, позивач посилається на вимоги ст. 129-1 Конституції України та ст. 46 Закону України "Про обов`язкове державне страхування", без наведення дійсної підстави та поважної причини пропуску строку звернення до суду.

Суд не вбачає з даного клопотання поважних причин для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись, що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Щодо доводів позивача, що звернення до суду з позовними вимогами, пов`язаними з виплатами страхових виплат за минулий час відповідно ст. 46 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не обмежене будь - яким строком слід зазначити, що частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV визначено що нараховані суми соціальної виплати не отримані з вини органу, що призначає і виплачує її, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Таким чином, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих сум соціальних виплат, однак не виплачених з вини органу, який має їх виплатити, що спростовує доводи позивача про те, що ним не пропущено строк звернення до суду.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом після закінчення строку, установленого законом, та без подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, чим не дотримано приписи частини шостої статті 161 КАС України, тому на підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду, та доказів на їх підтвердження, що свідчать про те, що він не знав і не міг знати про порушення його прав відповідачем висновком від 11.09.2019, або ж зазначити обставини, що об`єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії управління Головного управління Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправним та скасування висновку про призначення одноразової грошової допомоги, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лисенко В.І.