Справа № 340/1856/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/1856/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 (надалі позивач), через представника - адвоката Христенка В.В., 19.04.2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення шостої сесії восьмого скликання Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 16 березня 2021 року № 204 «Про розгляд звернень громадян з питання безоплатної приватизації земель для ведення особистого селянського господарства», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у власність із земель резервного фонду сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03), вид угідь - рілля (КВЗУ 001 01), площею 2,00 га шляхом поділу земельної ділянки площею 3,7715 га з кадастровим номером :02:002:3356, що розташована за межами населених пунктів на території Новоукраїнської міської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області;

- зобов`язати Новоукраїнську міську раду Кіровоградської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у власність із земель резервного фонду сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, площею до 2,00 га шляхом поділу земельної ділянки площею 3,7715 га з кадастровим номером :02:002:3356, що розташована за межами населених пунктів на території Новоукраїнської міської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Також представник ОСОБА_1 - адвокат Христенко В.В. просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов`язавши Новоукраїнську міську раду Кіровоградської області подати звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач звернувся до Новоукраїнської міської ради Кіровоградській області із заявою від 02.02.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства. Проте, рішенням шостої сесії восьмого скликання Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 16 березня 2021 року №204 «Про розгляд звернень громадян з питання безоплатної приватизації земель для ведення особистого селянського господарства» позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з мотивів першочерговості надання земель у власність для ведення особистого селянського господарства учасникам бойових дій (АТО/ООС), що народились, навчались, проживали протягом тривалого часу або проживають на території Новоукраїнської міської територіальної громади Кіровоградської області. Представник позивача не погоджуючись з таким рішенням, наполягає на тому, що позивачем виконано всі вимоги, передбачені законодавством для отримання дозволу та у Новоукраїнської міської ради Кіровоградській області не було законного права відмовляти у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому просить суд зобов`язати надати дозвіл на підставі заяви позивача.

Ухвалою судді від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Сторонам встановлено процесуальний строк для подачі заяв по суті справи (а.с.43-44).

Новоукраїнської міської ради Кіровоградській області (надалі відповідач) в письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.52-70), заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на правомірність та обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення, оскільки запитувана земельна ділянка віднесена до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО. Крім того заперечує суму заявлених судових витрат.

Представником позивача подано відповідь на відзив у якій зазначає, що ознайомившись із зразком заяви про затвердження проекту землеустрою, дійшов висновку, що з метою приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства необхідно подати не технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, а саме проект землеустрою. Крім того, зауважує на хибність позиції відповідача щодо заперечення обраного позивачем способу захисту як то саме зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою. У відзиві представник позивача також зауважує на те, що ним буде виконана вимога п.7 ст. 139 КАС України.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 01.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Новоукраїнської міської ради за рахунок інвентаризованої земельної ділянки площею 3,7715 га, кадастровий номер :02:002:3556, відповідно до графічного зображення. До заяви доданий графічний матеріал, на якому зображено бажане місце розташування земельної ділянки та ксерокопія паспорта та ідентифікаційного коду (а.с.59-65).

Рішенням Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області шостої сесії міської ради восьмого скликання від 16 березня 2021 року №204 «Про розгляд звернень громадян з питання безоплатної приватизації земель для ведення особистого селянського господарства» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачу у власність із земель резервного фонду сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства 2,00 га шляхом поділу земельної ділянки площею 3,7715 га з кадастровим номером :02:002:2556, у зв`язку з першочерговістю надання земель у власність учасникам бойових дій (учасникам АТО/ООС), що народились, навчались, проживали протягом тривалого часу або проживають на території Новоукраїнської міської територіальної громади (надалі спірне рішення, а.с.11).

Отже, законність спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій".

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Згідно з частиною першою статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною шостою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

При цьому частиною 7 статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Перш за все суд зауважує, що предметом спору є перевірка на предмет законності рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, зазначених у цьому рішенні.

Спірне рішення мотивоване посиланням на необхідною першочерговістю надання земель у власність учасникам АТО, інших доводів спірне рішення не містить.

Слід зауважити, що відповідно до пунктів 1, 2 розпорядження Кабінету Міністрів України № 898-р від 19.08.2015 "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" з метою забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Земельний кодекс України не передбачає підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку першочерговістю передачі у власність земельної ділянки учасникам АТО.

Оскільки Земельний кодекс України не встановлює такої підстави відмови для отримання земельної ділянки у власність, як резервування/першочерговість передачі земельної ділянки у власність учасникам АТО, суд дійшов висновку, що, встановивши особливі умови набуття права власності на земельні ділянки, відповідач вийшов за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 18.10.2018 у справі № 805/2296/17-а та від 05.03.2019 у справі №808/2200/18 та у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №814/1241/16.

У відзиві на позов, відповідач зазначив про те, що позивач звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою із вже сформованої земельної ділянки, а тому мав би звертатись із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Представник позивача у відповіді за відзив заперечує такі доводи відповідача, зазначаючи про те, що за зразком заяви про затвердження проектної документації позивач дійшов висновку, що треба дозвіл на розробку проекту землеустрою, а не технічної документації. При цьому зазначає на те, відповідач зобов`язаний був допомогти позивач.

Вищеописані доводи відхиляються судом, з огляду на те, що у спірному рішення відсутнє вищезазначені доводи, отже спірне рішення було прийняте з інших підстав, а тому і доводи представника позивача щодо орієнтування на зразок заяви про затвердження проекту землеустрою, яка міститься на офіційному веб-сайті відповідача, суд також визнає безпідставними.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спірне рішення прийняте відповідачем у порушення вимог Земельного Кодексу України, а тому підлягає скасуванню, як протиправне.

Відповідно до пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Частиною 3 статі 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вважає, що з огляду на скасування спірного рішення, порушене право позивача має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути на пленарному засіданні Новоукраїнської міської ради питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за його заявою від 01.01.2021 року та прийняти відповідне рішення про надання позивачу такого дозволу або про відмову у його наданні.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем перевірки заяви позивача на її відповідність вимогам земельного законодавства, як умови надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, тому суд за правилами частини 4 статті 245 КАС України не може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення про надання позивачу такого дозволу, про що просить представник позивача у позові, та відмовляє у задоволенні позову в цій частині вимог.

Стосовно вимоги встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Перш за все суд зауважує, що встановлення судового контролю це право суду, а не обов`язок, який має бути реалізований у випадках, коли існують беззаперечні докази перешкоджання відповідача реалізувати право на отримання землі. Станом на день розгляду справи в суді таких доказів суду не надано.

Частиною 6 статті 245 КАС України визначено, що у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що встановлення розумного строку виконання рішення суду, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Земельним кодексом України визначений місячний строк для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у наданні дозволу, тому суд вважає за доцільне визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду у цій частині - не пізніше 30 днів з дня набрання ним законної сили.

Суд вважає за доцільне на підставі частини 6 статті 245 КАС України визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду в зобов`язальній частині - не пізніше 30 днів з дня набрання ним законної сили.

Отже, враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Питання щодо стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу, станом на день розгляду справи в суді не вирішується через наявну в матеріалах справи заяву представника позивача, в якій зазначено про надання доказів щодо витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (вул. Покровська, 70, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100; код в ) про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати визнати рішення Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області шостої сесії міської ради восьмого скликання від 16 березня 2021 року №204 «Про розгляд звернень громадян з питання безоплатної приватизації земель для ведення особистого селянського господарства».

Зобов`язати Новоукраїнську міську раду Кіровоградської області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути на пленарному засіданні питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за його заявою від 01 лютого 2021 року та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук