Справа № 480/2792/20
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 р.Справа № 480/2792/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі :

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-С" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. (ухвалене суддею Кравченко Є.Д., повний текст якого складено 19.10.2021 р.) по справі № 480/2792/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-С"

до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Борей-С" (в подальшому ТОВ "Борей-С") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 31.01.2020 р. № за платежем адміністративні штрафи та інші санкції на суму за штрафними санкціями у розмірі 283799,50 грн. та від 31.01.2020 р. № за платежем адміністративні штрафи та інші санкції на суму за штрафними санкціями у розмірі 414706,80 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 03.01.2020 р. по 08.01.2020 р. проведено фактичну перевірку місця провадження діяльності (АЗС) за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 7, в якому діяльність з роздрібної торгівлі пальним здійснює ТОВ «БОРЕЙ-С», за результатами якої складено акт № 8/18-28-32-01/41768906 від 08.01.2020 р., висновками якого встановлено здійснення ТОВ «БОРЕЙ-С» у період з 09.09.2019 р. по 12.09.2019 р. роздрібної торгівлі пальним через реєстратор розрахункових операцій (електронний контрольно-касовий апарат), не зазначений у ліцензії, чим порушено вимоги ч. 36 ст. 15 Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2020 р., яким застосовано до позивача штрафні санкції на загальну суму 414706,80 грн. (200 відсотків від суми продажу пального 207353,40 грн).

Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 08.01.2020 р. по 09.01.2020 р. проведено фактичну перевірку місця провадження діяльності (АЗС) за адресою: Сумська область, смт. Краснопілля, вул. Вокзальна, буд. 55, в якому діяльність з роздрібної торгівлі пальним здійснює ТОВ «БОРЕЙ-С», за результатами якої складено акт № 11/18-28-32-01/41768906 від 08.01.2020 р., висновками якого встановлено здійснення ТОВ «БОРЕЙ-С» у період з 09.09.2019 р. по 12.09.2019 р. роздрібної торгівлі пальним через реєстратор розрахункових операцій (електронний контрольно-касовий апарат), не зазначений у ліцензії, чим порушено вимоги ч. 36 ст. 15 Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2020 р., яким до позивача застосовано штрафні санкції на загальну суму 283799,50 грн. (200 відсотків від суми продажу пального 141 899,75 грн.)

Не погоджуючись з вищевказаними повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення обґрунтовані та не підлягають скасуванню, оскільки ТОВ "Борей-С" порушено ч. 36 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у зв`язку з чим відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції, передбачені абз. 10 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (п. 75.3 ст. 75 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Згідно із п. 86.8 ст.86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (в подальшому Закон № 481 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 15 Закону № 481 встановлено порядок отримання та використання дозвільних документів (ліцензій), пов`язаних з імпортом, експортом, оптовою і роздрібною торгівлею алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та його зберіганням.

Відповідно до ч. 19 ст. 15 Закону № 481, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 1 Закону № 481 встановлено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання, (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно із ч. 31 ст. 15 Закону № 481, ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби (ч. 34 ст. 15 Закону № 481).

Згідно із ч. 36 ст. 15 Закону № 481, у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказується перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення: реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які зазначаються у місці торгівлі.

Відповідно до ч. 43 ст. 15 Закону № 481, у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання та/або зміною типу акціонерного товариства), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що додаток до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями не є окремим документом, а є невід`ємною частиною ліцензії, що починає та припиняє свою дію одночасно з нею. Відомості, що містяться у такому додатку зазначаються у заяві на видачу ліцензії (у тому числі реєстратор розрахункових операцій, через який здійснюється роздрібна торгівля); у разі зміни таких відомостей суб`єкти господарювання подають відповідну заяву до контролюючого органу, який видає суб`єкту господарювання нову ліцензію разом з додатком, який містить оновлені відомості та починає діяти з дня переоформлення. Видача нової ліцензії здійснюється за заявою суб`єкта господарювання, а не автоматично внаслідок реєстрації нового реєстратора розрахункових операцій.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.02.2021 р. (справа № 520/5562/19).

Відповідно до ст. 17 Закону № 481, до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у разі здійснення роздрібної торгівлі пальним через електронний контрольно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії, у розмірі 200 відсотків від вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат продукції, але не менше 10000 грн.

Судовим розглядом встановлено, що позивач здійснює діяльність з роздрібної торгівлі пальним (АЗС) за адресами: Сумська область, м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 7, та Сумська область, смт. Краснопілля, вул. Вокзальна, буд. 55.

Відповідно до поданої ТОВ «БОРЕЙ-С» заяви від 13.09.2019 р. про переоформлення ліцензії № 1900098 від 01.07.2019 р. здійснено заміну реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО), за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 7 внесеного до ліцензії, а саме: в додатку до попередньої ліцензії, що переоформлена, зазначено РРО, який був внесений до ліцензії та діяв до дати її переоформлення по 12.09.2019 р. включно - ND-797.01, заводський № НТ00000369, фіскальний № ; в додатку до нової переоформленої ліцензії зазначено РРО моделі ND-787, заводський № НД05000655, фіскальний № , який був внесений до ліцензії та почав діяти з дати її переоформлення з 13.09.2019 р.

Відповідно до періодичного повного звіту та денних Z- звітів, у період з 09.09.2019 р. по 12.09.2019 р. ТОВ «БОРЕЙ-С» здійснювалася роздрібна торгівля пальним через РРО моделі ND-787, заводський № НД05000655, фіскальний № , який у вказаному періоді не був внесений до ліцензії, на загальну суму 207353,40 грн.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що відповідно до поданої ТОВ «БОРЕЙ-С» заяви 13.09.2019 р. про переоформлення ліцензії №1900101 від 01.07.2019 р. здійснено заміну реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО), за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. вул. Вокзальна, буд. 55, внесеного до ліцензії, а саме: в додатку до попередньої ліцензії, яка переоформлена, зазначено РРО який внесений до ліцензії та діяв до дати її переоформлення по 12.09.2019 р. включно - ND-797.01, заводський № НТ00000370, фіскальний № ; в додатку до нової переоформленої ліцензії зазначено РРО моделі ND-787, заводський № НД05000661, фіскальний № , який був внесений до ліцензії та почав діяти з дати її переоформлення з 13.09.2019 р.

Відповідно до періодичного повного звіту та денних Z-звітів, у період з 09.09.2019 р. по 12.09.2019 р. ТОВ «БОРЕЙ-С» здійснювалась роздрібна торгівля пальним через РРО моделі ND-787, заводський № НД05000661, фіскальний № , який у вказаному періоді не був внесений до ліцензії, на загальну суму 141 899,75 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем здійснювалась роздрібна торгівля пальним у період з 09.09.2019 р. по 12.09.2019 р. через РРО, які у цей період не були зазначені у ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, то контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у вигляді штрафу за порушення ст. 15 Закону № 481.

Доводи апелянта, що відповідачем порушено строк прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки підставою для нарахування штрафних санкцій зазначено акти перевірки від 09.01.2019 р., суд апеляційної інстанції вважає помилковими так як оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом за результатами встановлених порушень позивачем вимог ст. 15 Закону № 481 у період з 09.09.2019 р. по 12.09.2019 р., тобто, дата актів перевірки 09.01.2019 р. є фактично технічною помилкою, а окремі недоліки, допущені податковим органом при оформленні податкового повідомлення-рішення не впливають на факт доведеності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту видається можливим чітко встановити його зміст (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції та розмір останніх), таке рішення може бути визнано судом правомірним навіть у разі, коли окремі елементи спірного рішення є недотриманими.

Щодо інших доводів апелянта суд зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Борей-С" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі № 480/2792/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 22.06.2021 року