Справа № 490/4649/21
Суддя: Саламатін О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/4649/21
н/п 2-а/490/330/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи до іншого суду

18.06.2021 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про повернення єдиного внеску у системі загальнообов`язкового державного соціального стархування,-

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2021 року до Центрального районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області в якій позивачка просить суд зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївській області повернути їй сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яка була сплачена ОСОБА_2 як одноразова сплата відповідно до договору від 26.08.2020 року №О003 у розмірі 22859,32 гривень.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

16.06.2021 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку, що вказана справа не підлягає розгляду Центральним районним судом міста Миколаєва, з огляду на наступне.

Так, глава 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції. Зазначена глава Кодексу адміністративного судочинства України також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних судів.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Натомість частиною 2 статті 20 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, враховуючи предмет спору в даній справі та правила предметної підсудності наведені в статті 20 КАС України вказана справа не підлягає розгляду Центральним районним судом міста Миколаєва.

Стаття 29 КАС встановлює правила передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого і наводить перелік умов, коли така передача можлива. В основному підставами для передачі справи є чинники, що впливають на дотримання правил територіальної підсудності. Змістовним підтвердженням цьому є використання в нормах цієї статті характерних формулювань, які вказують на цей виді підсудності, як-от «про обов`язок передати справу за місцем проживання (перебування) відповідача» (пункт 1 частини першої цієї статті); або якщо «…справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду» (пункт 2 частини першої цієї статті); або якщо «…суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду» (пункт 3 частини першої цієї статті); чи якщо «…неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи» (пункт 4 частини першої цієї статті); або ліквідовано, або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу, та однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду (пункти 5, 6 частини першої цієї статті).

Із приписів частини першої статті 30 КАС випливає, що первинно положення цієї статті спрямовані на недопущення спорів між судами одного інституційного рівня, яким підсудні справи з однаковим предметом спору, і, коли з`являються обставини, що зумовлюють зміну територіальної підсудності. Саме тому, щоб унеможливити пересилання справи з одного суду до іншого з підстави забезпечення дотримання територіальної підсудності, закон встановив заборону. Положення частини другої статті 30 КАС, які відсилають до положень статті 29 цього Кодексу, посилюють правильність думки про те, що передача справ з одного суду до іншого за підсудністю забороняється з підстав територіальної підсудності.

Розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Суд ураховує, що відповідно до частини першої статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу. Водночас статті 169-170 КАС України не містять такої підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, як порушення правил предметної підсудності. Главою ІІ розділу III КАС України не врегульовано порядку вирішення питань, пов`язаних із алгоритмом дій суду у випадках подання позовної заяви з порушенням правил предметної юрисдикції (підсудності). За приписами речення першого частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином передача справи до належного суду у разі порушення позивачем правил предметної підсудності, грунтується на вимогах процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності адміністративних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом.

Зважаючи на викладене, суд уважає за необхідне застосувати аналогію закону та на підставі пункту 3 частини першої статті 29 КАС України передати справу до компетентного адміністративного суду. Визначаючи територіальну юрисдикцію (підсудність) цього спору, суд виходить із загальних засад визначення підсудності, встановлених статтями 25, 26 КАС України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для передачі адміністративної справи до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 20, 29, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу №490/4649/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про повернення єдиного внеску у системі загальнообов`язкового державного соціального стархування - передати на розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Саламатін