Справа № 520/7331/21
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 червня 2021 р. Справа № 520/7331/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Остропільці Є.Є.,

за участю:

представника позивача - Паркулаба А.В.,

представника відповідача - Діанової С.Ю.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Спецбуд-3" (вул. Мироносицька, буд. 30, Харків, 61002, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю «Спецбуд-3» (надалі за текстом - ТДВ «Спецбуд-3», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі за текстом ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 17.03.2021 №.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10.02.2021 ГУ ДПС у Харківській області прийнято наказ № 873-П «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-3» (код за ЄДРПОУ 1270405)». Вказаний наказ, на думку позивача прийнятий стосовно іншої юридичної особи, без достатніх правових підстав з боку контролюючого органу, у зв`язку із чим, просив позов задовольнити.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено у підготовче засідання. (а.с.20-21).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 21.05.2021 від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно зі змістом якого відповідач просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. (а.с.28-32).

Представник позивача скористався правом подання відповіді на відзив в порядку ст. 182 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) та 31.05.2021 подав до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду відповідь на відзив. (а.с.50-52).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 07.06.2021 від представника ГУ ДПС у Харківській області надійшли заперечення проти заявлених позовних вимог. (а.с.55-58).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі та у межах діючого законодавства України та як наслідок податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 17.03.2021 № не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 22.02.2021 ГУ ДПС у Харківській області на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері пального), п.п. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України), ч. 1 ст. 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» прийнято наказ № 873-п від 10.02.2021 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-3» (код ЄДРПОУ 1270405). (а.с.14).

З боку ГУ ДПС у Харківській області складено направлення на перевірку №1599 від 10.02.2021, №1600 від 10.02.2021 та №1811 від 17.02.2021. Окреслені направлення складені для проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-3» (код ЄДРПОУ 1270405).

З боку податкового органу 22.02.2021 складено акт №2974/20-40-09-01-08/01270405 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів».

На підставі акту перевірки від 22.02.2021 №2974/20-40-09-01-08/01270405 ГУ ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 №, яким до підприємства застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 500000,00 грн. за зберігання пального без ліцензії.

ТДВ «Спецбуд-3» не погоджуючись з спірним податковим повідомленням-рішенням від 17.03.2021 № звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії, а також суджень суб`єкта владних повноважень, на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, визначаються Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім: Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України зазначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

В свою чергу положеннями п. 80.2 ст. 80 ПК України зазначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав.

З боку податкового органу підставою для проведення перевірки зазначено п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України яким передбачено, що у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно з п.п. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України зазначено, що здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Відповідно з п.п. 19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України зазначено, що здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Згідно з 19-1.1.17 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України зазначено, що проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

В свою чергу ч. 1 ст. 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачає, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України зазначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Суд констатує, що зі змісту наказу №873-п від 10.02.2021 вбачається призначення фактичної перевірки, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-3» з кодом ЄДРПОУ 1270405, окреслена обставина з боку представника податкового органу в ході розгляду справи не заперечувалась.

Разом з цим з боку представника податкового органу зазначено про відсутність будь-яких документів, які констатували б допущення з боку відповідача помилок описок, чи внесення виправлень у зміст акту перевірки № 873-п від 10.02.2021 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-3» (код ЄДРПОУ 1270405).

Принагідно суд зазначає про наявність аналогічної інформації стосовно платника і в направленнях на проведення перевірки № 1599 від 10.02.2021, № 1600 від 10.02.2021 та № 1811 від 17.02.2021.

Таким чином суд приходить до висновку, що відображена інформація про платника податків в змісті наказу № 873-п від 10.02.2021 та направленнях на проведення перевірки №1599 від 10.02.2021, №1600 від 10.02.2021 та №1811 від 17.02.2021 позбавляла можливості податковий орган ідентифікувати платника податків як Товариство з додатковою відповідальністю «Спецбуд-3».

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 04.03.2021 по справі №803/1171/17, неможливість ідентифікації суб`єкта підприємницької діяльності, який повинен бути інспектованим, має наслідком скасування наказу про перевірку.

Окремо суд зазначає, що зміст наказу № 873-п від 10.02.2021 не містить законодавчо обумовлених підстав для проведення перевірки за виключенням законодавчого посилання, разом з цим вищезазначеними положеннями ПК України окреслена вимога встановлена та повинна містити безпосередню інформацію, відомості та інші обставини (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 1 липня 2019 року по справі № 140/2181/18, від 10 липня 2019 року по справі №160/7669/18).

У постанові Верховного Суду від 19.11.2021 по справі №160/7971/19 суд дійшов висновку, що підставою проведення фактичної перевірки, визначеної п.п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, у вказаній постанові Верховного Суду від 19.11.2021 по справі №160/7971/19 суд відхилив посилання податкового органу, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання, і достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Суд вказав на обов`язковість отримання інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства як підстави для проведення фактичної перевірки згідно п.п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Принагідно суд зазначає, що здійснення контролю за наявністю у суб`єктів господарювання ліцензій передбачено підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19 ПК України і є формою реалізації функцій контролюючого органу у сфері ліцензування, а не у сфері виробництва і обігу пального.

У постанові Верховного Суду від 22.05.2018 по справі №810/1394/16 вказується, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань. Інші питання, а ні ж ті, що пов`язані з виробництвом та обігом підакцизних товарів ПІД час проведення такої перевірки не досліджуються (не перевіряються), (п. 14, 16 постанови Верховного Суду від 22.05.2018 по справі №810/1394/16).

З урахуванням наведеного суд не може залишити поза увагою висновки Верховного Суду, які викладені в постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 04.09.2020 у справі №821/1274/18 (п.18), перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Невиконання контролюючим органом вимог статей 80, 81 ПК України, зокрема в частині наявності підстав для призначення фактичної перевірки, дотримання умов та порядку допуску до її проведення, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Окремо суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій щодо винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Спецбуд-3" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 17.03.2021 №.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Спецбуд-3" (вул. Мироносицька, буд. 30,Харків,61002, ) сплачену суму судового збору в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2021.

Суддя Ю. О. Супрун