Справа № 620/3913/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року Чернігів Справа № 620/3913/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не прийняття наказу про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 з органів Національної поліції України;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України прийняти наказ про звільнення з органів Національної поліції України та звільнити з органів Національної поліції ОСОБА_1 негайно з дати прийняття рішення по суті Чернігівським адміністративним судом;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити з ОСОБА_1 остаточний розрахунок при звільненні з органів Національної поліції України;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України в день звільнення надати ОСОБА_1 наступні документи (оригінали або належним чином завірені копії): витяг з наказу про звільнення; оригінал трудової книжки; оригінал військового квитка; копію послужного списку або витяг з послужного списку, або інші документи про підтвердження проходження служби та присвоєння військового, спеціального звання; матеріали перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади» (копію довідки про результати такої перевірки або копію повідомлення про припинення такої перевірки); копії документів про підтвердження пільг; довідку з бухгалтерії про повний розрахунок щодо відпустки, отримання виплати на оздоровлення та соціально-побутових потреб;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України подати до суду звіт про виконання рішення по даній справі протягом трьох днів з моменту виконання рішення.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача щодо неприйняття наказу про звільнення є протиправною та такою, що грубо порушує його права та законні інтереси. Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 22.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; витребувано у відповідача копії усіх наявних документів, що стосуються предмету позову, засвідчені належним чином; встановлено відповідачу для подання відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову або заяви про визнання позову 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки рапорт позивача про його звільнення не містить узгодженої дати звільнення сторонами до трьох місячного строку та причини, які б унеможливлювали його подальше проходження служби в поліції, що є порушенням норм Положення №114.

Позивачем подана відповідь на відзив на позов, в яких він зазначає, що причини які б унеможливлюють його подальше проходження служби в поліції він зазначив у рапорті від 20.04.2021, а саме його перемога в конкурсі на зайняття посади в Державному бюро розслідувань. Також вважає, що відповідачем не розглядалися та не були запропоновані узгоджена дата його звільнення, оскільки його представником неодноразово направлялись адвокатські запити з цього питання. Вважає Положення №114 порушує його конституційні права і свободи щодо вибору професії, роду занять і роботи.

Відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив на позов, які є аналогічними, які викладені у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 02.01.2020 №1 о/с ОСОБА_1 призначено старшим уповноваженим в особливо важливих справах 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області з 01.01.2020 (а.с. 44).

15.03.2021 ОСОБА_1 подав начальнику Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України рапорт, в якому просив звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 30.03.2021, який був зареєстрований відповідачем 18.03.2021 №Л-371 (а.с. 43).

Листом від 16.04.2021 №Л-371 Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України повідомив позивача, що у зв`язку з тим, що рапорт про звільнення за власним бажанням або позивач в інший спосіб не інформував керівника про обставини, що унеможливлюють перебування на займаній посаді або на службі в Національній поліції, а тому попросили надати таку інформацію, за результатом розгляду якої буде проінформовано позивача про можливу дату подання рапорту про звільнення (а.с. 44)

01.04.2021 представником позивача подано адвокатський запит №24 начальнику Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якому він повідомив, що причиною звільнення позивача за власним бажанням слугує переведення ОСОБА_1 до органів Державного бюро розслідувань, оскільки останній пройшов конкурс на зайняття відповідної посади, а тому просив надати інформацію про причини невиконання рапорту позивача про його звільнення за власним бажанням у строк до 30.03.2021 та чи планується звільнення позивача та коли буде виданий наказ (а.с. 16-17).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не прийняття наказу про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 з органів Національної поліції України протиправною позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поліція в силу приписів частини першої статті 3 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби (частини друга та третя статті 77 Закону №580-VIII).

Більш детальної регламентації звільнення поліцейського за власним бажанням Закон № 580-VIII не містить.

Проте приписами статті 60 Закону №580-VIII встановлено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114).

За приписами пунктів 10, 21 Положення №114 особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням. Особи рядового і начальницького складу зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

У відповідності до підпункту «ж» пункту 64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Пунктом 68 Положення №114 встановлено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням поліцейського, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.

Згідно пункту 70 Положення №114 звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться: до полковника міліції, полковника внутрішньої служби включно - начальниками головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що служба в поліції є добровільною і може бути припинена за власним бажанням поліцейського за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону №580-VIII.

Проте порядок звільнення з цієї підстави визначений підпунктом «ж» пункту 64 та пунктом 68 Положення №114, яке з огляду на приписи пункту 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII у частині, що не суперечить Закону №580-VIII, є чинним спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює порядок проходження служби в поліції.

З аналізу пункту 68 Положення №114 випливає, що про припинення служби в поліції за власним бажанням працівник поліції повинен попередити прямого начальника не пізніше як за три місяці до дня звільнення, подавши відповідний рапорт.

Проте у межах передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку з дня подання рапорту про звільнення, сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк. Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Верховний Суд України у постанові від 24.06.2014 у справі №21-241а14 зазначив, що така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків щодо забезпечення безпеки громадян і громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.

У цьому ж судовому рішенні Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно з якою в межах передбаченого пунктом 68 Положення №114 строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору мають право домовитися про звільнення в більш короткий строк. Такою домовленістю необхідно вважати зазначення в рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення №114 строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Таку ж правову позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд, зокрема у постановах від 05 лютого 2020 року в справі №819/744/16 та від 20 травня 2020 року в справі №804/868/16.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже до закінчення визначеного у пункті 68 Положення №114 строку служба в поліції за власним бажанням припиняється за умови, якщо між поліцейським та органом, уповноваженим приймати рішення про прийняття/звільнення зі служби в поліції, було досягнуто згоди щодо конкретної дати, з якої служба в поліції припиняється.

Як встановлено судом позивач вказав у рапорті про звільнення дату 30.03.2021, проте з відповідачем вказана дата звільнення не обговорювалась, а отже згода відповідача щодо звільнення позивача зі служби саме з 30.03.2021 відсутня в матеріалах справи.

Також зі змісту рапорту позивача про звільнення зі служби в поліції від 15.03.2021 випливає, що вказаний рапорт не містить зазначення позивачем поважних причин, що перешкоджають останньому виконанню службових обов`язків відповідно до підпункту «ж» пункту 64 Положення №114, що кореспондується з вимогою пункту 6 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, якою встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Суд вважає, що приписи Положення №114, у частині звільнення за власним бажанням, не суперечать вимогам Закону №580-VIII, а лише встановлюють певні конкретизовані гарантії для осіб, що проходять службу, у разі звільнення за власним бажанням, а тому твердження позивача про неможливість застосування до спірних правовідносин норм Положення №114 є безпідставними.

Суд зауважує, що звільнення позивача за власним бажанням за рапортом від 15.03.2021, без зазначення поважних причин, що перешкоджають позивачу виконанню службових обов`язків та без узгодження дати звільнення з відповідачем до закінчення тримісячного строку є порушенням норм Положення №114, а тому позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не прийняття наказу про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 з органів Національної поліції України не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.

Суд відхиляє посилання позивача на адвокатський запит від 01.04.2021 №24, в якому представник позивача повідомив відповідача про причину звільнення позивача зі служби в поліції за власним бажанням його перемогу в конкурсі до органів Державного бюро розслідувань, оскільки до адвокатського запиту не додано жодного доказу на підтвердження вказаного.

Суд зауважує, що такий доказ відсутній і в матеріалах справи.

Суд відхиляє також посилання позивача на рапорт від 20.04.2021, в якому вказані причини які унеможливлюють його подальше проходження служби в поліції, а саме його перемога в конкурсі на зайняття посади в Державному бюро розслідувань, оскільки суд розглядає справу на момент виникнення спірних правовідносин, тобто позивач звернувся до суду 13.04.2021, а рапорт поданий вже після звернення до суду, тобто 20.04.2021.

Позовні вимоги про зобов`язання Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України прийняти наказ про звільнення з органів Національної поліції України та звільнити з органів Національної поліції ОСОБА_1 негайно з дати прийняття рішення по суті Чернігівським адміністративним судом; зобов`язання Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити з ОСОБА_1 остаточний розрахунок при звільненні з органів Національної поліції України та зобов`язання Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України в день звільнення надати ОСОБА_1 наступні документи (оригінали або належним чином завірені копії): витяг з наказу про звільнення; оригінал трудової книжки; оригінал військового квитка; копію послужного списку або витяг з послужного списку, або інші документи про підтвердження проходження служби та присвоєння військового, спеціального звання; матеріали перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади» (копію довідки про результати такої перевірки або копію повідомлення про припинення такої перевірки); копії документів про підтвердження пільг; довідку з бухгалтерії про повний розрахунок щодо відпустки, отримання виплати на оздоровлення та соціально-побутових потреб також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від першої позовної вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено.

Вимога про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України подати до суду звіт про виконання рішення по даній справі протягом трьох днів з моменту виконання рішення не підлягає задоволенню, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави для розподілу між сторонами судових витрат, згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ - 43305056).

Суддя В.В. Падій