Справа № 263/6396/21
Суддя: Шевченко О. А.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/6396/21
Провадження № 2-а/263/132/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря Тимошенко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1 батальйону 4 роти УПП в Донецькій області Яковлев Роман Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4176366 від 08.05.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови ЕАН №4176366 від 08.05.2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування зазначила, що 08.05.2021 року відносно неї було винесено оскаржувану постанову, з тексту якої вбачається, що 08 травня 2021 року о 09-55 годині вона, керуючи транспортним засобом марки Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м.Маріуполі пр.Карпова, 185 перевищила швидкість в населеному пункті більше як на 28 км/год., а саме, рухалась зі швидкістю 78 км/год., швидкість виміряна за допомогою приладу TrueCam ТС000788 (який перебував на плечі інспектора), яким порушила п.12.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Однак, позивачка зазначає, що у порушення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», прилад для вимірювання швидкості не був стаціонарно вмонтованим, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху. До того ж, поряд рухались ще мінімум три автомобілі, тому не зрозуміло чию саме швидкість було заміряно. Також, при винесенні оскаржуваної постанови, позивачці не було роз`яснено її права у відповідності до вимог ст.268 КУпАП. До того ж, у фабулі зазначеної постанови не вказано, де був встановлений знак НОМЕР_2 , тому вимірювальний засіб був використаний протиправно, у місці де відсутній знак. Враховуючи викладене, позивачка просила скасувати оскаржувану постанову.

Представник відповідача скористався своїм правом, передбаченим ст.162 КАС України - в строк визначений Законом надав відзив на позов, в якому зазначив наступне. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки винесена на підставі об`єктивних даних вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема, зазначив, що відповідно до Інструкції виробника Laser Nechnologe Inc США, використання лазерного вимірювача TrueCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, який дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Також, відповідно до наведеної інструкції, він може використовуватись як в мобільному, так і статичному положенні. Отже, використання приладу TrueCam в ручному режимі є законним. Також, відповідно до приписів ч.2 ст.40 Закону №580-VIII, міститься лише законодавчий припис про те, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місті, при цьому жодними положеннями не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків. Зазначив, що позивачка повинна, насамперед, керуватись п.12.4 ПДД України, а не намагатись уникнути відповідальності не підтвердженими словами. Також у відзиві зазначено, що права позивачці були роз`яснені, що зафіксовано нагрудними камерами поліцейських. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Ухвалою суду від 27.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.05.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову серії ЕАН №4176366, з тексту якої вбачається, що 08 травня 2021 року о 09-55 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м.Маріуполі пр.Карпова, 185 перевищила швидкість в населеному пункті більше як на 28 км/год., а саме, рухалась зі швидкістю 78 км/год., швидкість виміряна за допомогою приладу TrueCam ТС000788 (який перебував на плечі інспектора), чим порушила п.12.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в сумі 340,00 грн.

З фотознімків, долучених позивачкою, вбачається, що співробітник поліції тримає лазерний вимірювач TrueCam у руці, що також не заперечується представником відповідача в наданому ним відзиві.

Також до матеріалів справи долучено оптичний диск із записом складання протоколу відносно ОСОБА_1 та фотознімок, яким зафіксовано автомобіль Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення «Беллет проти Франції» (Bellet v. France) від 4 грудня 1995 року).

Крім того, в рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У статті 276 КУпАП, зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зазначеній постанові вказано, що швидкість руху транпортного засобу вимірювалась приладом TruCAM №ТС000788.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України встановлено відповідальність, серед іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно з п. 12.4. Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що працівник поліції здійснював контроль швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", а Інструкції виробника Laser Nechnologe Inc США не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху. Наведена правова позиція викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 157/703/20.

З урахуванням зазначеної правової норми, суд доходить висновку, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимітрювання швидкості руху автомобіля позивача. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

Згідно з ч. 1 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4176366 від 08.05.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Управління патрульної поліції в Донецькій області області Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції та згідно із законодавством України реалізовує свої повноваження на території Донецької області, а також зважаючи на ч.2 п.24 Постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2013 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн., сплачений нею за подання адміністративного позову у даній справі.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1 батальйону 4 роти УПП в Донецькій області Яковлев Роман Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4176366 від 08.05.2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4176366 від 08.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.А.Шевченко