Справа № 620/630/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/630/21 Суддя першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на прийняте у порядку письмового провадження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі Відповідач, ГУ ПФ в Чернігівській області) про:

- про визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, що викладена в листі від 21.01.2021 року № 412-6226/М-02/8-2500/21;

- зобов`язання Відповідача провести перерахунок пенсії Позивача з 02.08.2020 року з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії та індексації, згідно довідки про види та розміри грошового забезпечення, з якого сплачувався єдиний соціальний внесок від 18.12.2020 року № 419 та довідки про нараховану та виплачену індексацію від 03.08.2020 року № 220, виданими військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, та виплачувати пенсію у перерахованому розмірі без обмеження, а також виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії ГУ ПФ в Чернігівській області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 02.08.2020 року з врахуванням у розрахунок індексації грошового забезпечення відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2020 року № 220;

- зобов`язано ГУ ПФ в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 02.08.2020 року, врахувавши у розрахунок індексацію грошового забезпечення відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2020 року № 220, та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що правова природа індексації, а також її мета і щомісячний характер робить останню складовою грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Разом з тим, суд підкреслив, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплат, з яких це внесок утримано, до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, до якого також не включаються будь-які інші ніж щомісячні види грошового забезпечення. Також суд зазначив, що непостійний характер винагороди за бойове чергування унеможливлює її включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Окремо суд зауважив, що відсутність доказів застосування до пенсії обмежень щодо її максимального розміру свідчить про передчасність указаних позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити у цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом було залишено поза увагою визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складові грошового забезпечення військовослужбовців, що зумовило помилковий висновок про неможливість врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії (з яких сплачено страхові внески) до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Підкреслює на неврахуванні судом першої інстанції судової практики Верховного Суду України та Верховного Суду в аналогічній категорії справ.

Крім того, не погоджуючись з рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом взагалі не було враховано невідповідність наданої довідки від 03.08.2020 року №220 вимогам чинного законодавства, оскільки відсутність у ній відомостей щодо сплати єдиного соціального внеску унеможливлює проведення перерахунку пенсії. Підкреслює, що пенсія Позивачу призначена та виплачується в установленому законом розмірі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційні скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу Відповідача ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що умови та порядку перерахунку пенсій регламентовані положеннями чинного законодавства, а посилання ГУ ПФ в Чернігівській області на те, що довідка від 03.08.2020 року №220 не відповідає нормативним вимогам, є безпідставним, позаяк жодним чином не обґрунтоване.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивача ГУ ПФ в Чернігівській області просить залишити її без задоволення. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що згідно численної практики Верховного Суду одноразові виплати не включаються до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, а несистематичний характер виплат винагороди за бойове чергування також унеможливлює її включення до складу останнього.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга Відповідача залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФ в Чернігівській області та з 02.08.2020 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70% грошового забезпечення (а.с. 41).

30.12.2020 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив долучити довідку про щомісячне нарахування індексації від 03.08.2020 року № 221, довідку про види та розміри грошового забезпечення, з якого сплачувався єдиний соціальний внесок від 18.12.2020 № 419, та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення (а.с. 11-13).

Листом від 21.01.2021 року № 412-6226/М-02/8-2500/21 Відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії та індексації, а також те, що пенсія виплачується згідно чинного законодавства (а.с. 14-15).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. ст. 9, 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.06.2018 року №558, а також правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17 і практики Верховного Суду, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для включення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за бойове чергування та одноразової премії, оскільки вони не входять до структури грошового забезпечення для призначення пенсії, адже її складу входить лише індексація.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії Позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Приписи ч. ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначають, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 року прийнято постанову №704 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Пунктом 2 указаної постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення, зокрема, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також одноразової премії висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі № 522/2738/17, в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15. Крім того, як вірно підкреслив суд першої інстанції, указана позиція щодо грошової допомоги підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.03.2019 року у справі №522/11262/16-а, від 24.12.2020 року у справі № 803/867/17, від 13.05.2021 року у справі № 2240/2468/18, від 14.05.2021 року у справі № 607/14390/16-а, від 17.05.2021 року у справі № 552/4951/17, а щодо одноразової премії - у постановах Верховного Суду від 02.06.2020 року у справі № 607/4492/17, від 16.09.2020 року у справі № 431/4087/16-а.

З урахуванням наведеного судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 не можуть бути враховані матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова премія, зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2020 року № 419.

Щодо висновків суду першої інстанції про неможливість включення винагороди за бойове чергування до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно пунктів 1-3 глави 3 розділу IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306, військовослужбовцям, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, передбачених Інструкцією про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836; екіпажів літаків, вертольотів, кораблів, катерів, що виконують завдання з охорони державного кордону територіального моря та виключної (морської) економічної зони України, за час бойового чергування (бойової служби) виплачується винагорода в розмірі до 20 відсотків посадового окладу, обчисленого в установленому порядку за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704 на місяць. Винагорода виплачується в таких розмірах: 1) військовослужбовцям, які входять до складу екіпажів літаків і вертольотів, - 3 відсотки посадового окладу за кожний здійснений під час чергування виліт, пов`язаний із забезпеченням проведення підрозділами охорони державного кордону, силами Морської охорони заходів для недопущення на територію України диверсійно-розвідувальних груп, збройних формувань та засобів терору, але не більше 20 відсотків на місяць; 2) військовослужбовцям, які входять до складу екіпажів кораблів, катерів, та військовослужбовцям, направленим відповідно до наказу на ці кораблі та катери для виконання обов`язків тимчасово відсутніх членів екіпажу, за час бойового чергування (бойової служби) - 4 відсотки посадового окладу за кожну повну добу чергування (служби), але не більше 20 відсотків на місяць; 3) військовослужбовцям, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, за час бойового чергування (бойової служби) - 3 відсотки посадового окладу за кожне чергування (несення служби), але не більше 20 відсотків на місяць. Військовослужбовцям строкової військової служби, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, екіпажів кораблів і катерів, винагорода виплачується в розмірі 2 відсотків посадового окладу за кожне чергування (несення служби), але не більше 5 відсотків на місяць. Винагорода за бойове чергування (бойову службу) виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказів відповідного начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Підставою для видання наказу є рапорти відповідних начальників (командирів) підрозділів, у яких зазначаються посада, прізвище та ініціали військовослужбовців, які залучалися до несення бойового чергування (бойової служби), кількість чергувань (вилітів) та загальний відсоток для встановлення розміру винагороди.

За таких обставин, оскільки винагорода за бойове чергування носить систематичний, щомісячний характер і належить до додаткових видів грошового забезпечення, то остання відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягає врахуванню під час обчислення пенсії ОСОБА_1 .

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі № 0640/4032/18.

Зазначаючи про те, що винагорода за бойове чергування має окремий, особливий і непостійний вираз виплати, не виплачується кожен місяць автоматично всім військовослужбовцям та не має постійного характеру, здійснюється лише у разі дотримання відповідних умов та лише за фактичне перебування в наряді, з огляду на що не повинна включатись до складу грошового забезпечення, яке враховується при призначенні пенсії, суд першої інстанції застосував при вирішенні цього спору позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2019 року у справі №127/27678/16-а.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Отже, у межах спірних правовідносин суд у цій справі повинен враховувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі № 0640/4032/18, яка є останньою у цій категорії спорів, що стосується саме винагороди за бойове чергування. За таких обставин колегія суддів вважає помилковою позицію Чернігівського окружного адміністративного суду про відсутність підстав для включення винагороди за бойове чергування до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містить відсилочну норму, Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 року у справі № 638/9697/17 прийшов до висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Наведений висновок щодо застосування вказаних правових норм міститься також й у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі № 638/13719/19 та від 24.06.2020 року у справі № 642/1359/17.

Таким чином, індексація підлягає включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія військовослужбовця.

Посилання ГУ ПФ в Черкаській області на те, що довідка військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2020 року №220 не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить відомостей щодо утримання єдиного соціального внеску з виплачених сум індексації, а також підстав її видачі, а відтак не може бути врахована при перерахунку пенсії, колегією суддів оцінюється критично, адже будь-яких зауважень щодо змісту такої довідки Відповідачем у листі від 21.01.2021 року №412-6226/М-02/8-2500/21 висловлено не було, у той час як врахування індексації до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, передбачено чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

У свою чергу, абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі № 686/15836/16-а та від 27.02.2019 року у справі №753/23503/16 та у постанові від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а.

Надаючи оцінку правильності рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право Позивача на перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та індексації.

Тому, на переконання судової колегії, питання обмеження пенсії максимальним розміром повинно вирішуватися після розгляду вимог про наявність відповідного права на перерахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФ в Чернігівській області за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності правових підстав. Відтак, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення Позивача у цій справі до суду не існувало. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної Позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права останнього у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних, на чому вірно наголосив суд першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини наявності правових підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, винагороди за бойове чергування, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість указаної частини позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення невірно застосовані норми матеріального права, що стало підставою для неправильного вирішення справи у частині. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Позивача задовольнити частково, апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а рішення суду скасувати в частині.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, оскільки і за наслідками апеляційного перегляду позовні вимоги задоволені частково, то колегія суддів не вбачає правових підстав для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням винагороди за бойове чергування та прийняти у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 02 серпня 2020 року з врахуванням у розрахунок винагороди за бойове чергування відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03 серпня 2020 року № 220.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) перерахунок пенсії з 02 серпня 2020 року, врахувавши у розрахунок винагороду за бойове чергування відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03 серпня 2020 року № 220, та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 23» червня 2021 року.