Справа № 540/1253/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1253/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати п.2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 11.03.2021 №108 в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1369 га, кадастровий номер :01:001:1502, із цільовим призначенням, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Лазурненську селищну раду Скадовського району Херсонської області у двотижневий строк з дня набрання судовим рішенням законної сили - затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передати у власність земельну ділянку площею 0,1369 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки :01:001:1502.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.03.2020 на поштову адресу позивача надійшло рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 11.03.2021 №108, яким позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки :01:001:1502. Позивач не погоджується з даним рішенням, оскільки в матеріалах проекту землеустрою наявні позитивні висновки про погодження проекту землеустрою, відділом житлово комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 02.06.2020 №1191, територіальним органом центрального органу виконавчої влади,що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (органами Держгеокадастру) від 17.07.2020 №13327/88-20, земельна ділянка яка сформована за вказаним проектом землеустрою пройшла державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі, витяг в підтвердження реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру наявний в матеріалах справи. Позивач вважає, що ним дотримано вимоги ст.186-1 Земельного кодексу України. Крім цього зазначає, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» акт погодження меж не входить до складу проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, відповідно він не є обов`язковим. Також звертає увагу на те, що непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації та передачі земельної ділянки у власність. Законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки без підпису суміжного землекористувача. Отже не підписання акту погодження меж земельних ділянок не є перешкодою у проведенні передбачених законом дій, спрямованих на приватизацію земельної ділянки позивачем, у тому числі і прийняття відповідних рішень органом місцевого самоврядування. Враховуючи, що відповідачем у своєму рішенні не доведено правомірних підстав для відмови, та обґрунтувань правомірності своїх дій, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 02.04.2021 р. у справі відкрито спрощене провадження, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалу суду від 02.04.2021 в адміністративній справі направлено відповідачу 13.04.2021 засобами поштового зв`язку та отримано представником 15.04.2021. Станом на 15.06.2021 від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Положеннями ч.6 ст.162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Проте, 26.04.2021, представником відповідача надіслано до суду лист про надання інформації від 22.04.2021 за №02-19/574 та додані до нього копії документів: висновок ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 19.06.2020 за №8347/82-20; контурний аркуш від 24.06.2020; акт перенесення в натуру меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно- захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; висновок ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 08.07.2020 за 9451/82-20; рішення від 11.03.2021 за №108. Зокрема, відповідач інформує, 24.06.2020 за №2161/06 Командитним товариством Науково впроваджувальна фірма «Нові технології» підготовлено коректурний аркуш про усунення зауважень, викладених у висновку про розгляд документації із землеустрою від 19.06.2020 №8347/82-20. ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 08.07.2020 за 9451/82-20 було надано не погоджувальний висновок, проте не відзначено про усунення недоліків від минулого висновку. Зазначає, що відповідно п. 15 ст. 123 Земельного кодексу України підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів. Враховуючи вищевикладене, Лазурненською селищною радою було прийнято рішення «Про відмову громадянам у затвердженні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 11.03.2021 №108, яким було відмовлено у затвердженні гр. ОСОБА_1 з описаних причин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Командитним товариством Науково-впроваджувальною фірмою "Нові технології" на виконання договору від 15.05.2020 № 12/0552-15/05, укладеного із ОСОБА_1 , виготовлений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,1369 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :01:001:1502.

Матеріали Проекту землеустрою містять висновок експерта державної експертизи Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області від 17.07.2020 № 13327/88-20 про погодження даного проекту.

ОСОБА_1 звернулася до Лазурненської селищної ради із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передати у власність земельну ділянку, площею 0,1369 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

11.03.2021, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 по справі №540/2939/20, Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області на восьмій сесії восьмого скликання розглянула клопотання ОСОБА_1 та прийняла рішення № 108 про відмову громадянам у затверджені проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у тому числі і ОСОБА_1 .

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного: згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері набуття права власності на землю, у тому числі через проведення земельних торгів, врегульовані Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001.

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами шостою - восьмою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною шостою цієї статті підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.

У постановах від 04 березня 2021 року у справі № П/811/968/18, від 24 січня 2020 року у справі №316/979/18 та від 30 серпня 2018 року у справі №817/586/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту. Головне управління Держгеокадастру в області не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

За приписами частин дев`ятої - десятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З аналізу положень частини дев`ятої статті 118 ЗК України слідує, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише відсутність погодження такого проекту у порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, та у визначених законом випадках обов`язкової державної експертизи. Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження та проведення експертизи (у разі необхідності), наведена норма статті 118 Земельного кодексу України не містить.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, у постановах від 04 березня 2021 року у справі № П/811/968/18 та від 01 лютого 2021 року у справі №560/1282/19, стосовно того, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутня обов`язкова державна експертиза у визначених законом випадках та відомості щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Оскільки на затвердження до Лазурненської селищної ради Херсонської області позивачем подано погоджений висновок № 13327/88-20 від 17.07.2020 року проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, то зазначені відповідачем зауваження до такого проекту землеустрою, не відповідає правильному застосуванню положень статті 118 ЗК України. Крім того, спірне рішення не містить конкретних підстав для відмови.

Судом встановлено, що на підставі поданого позивачем проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено кадастровий номер :01:001:1502 та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 22.07.2020 року, який надавався позивачем до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області разом із проектом землеустрою.

Отже, реєстрація державним кадастровим реєстратором земельних ділянок на підставі поданого проекту землеустрою відповідно до статей 9, 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації із землеустрою, а відтак про безпідставність прийнятого рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення восьмої сесії восьмого скликання Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області № 108 від 11.03.2021 року не містить законодавчо визначених підстав для відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача у двотижневий строк з дня набрання судовим рішенням законної сили - затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передати у власність земельну ділянку площею 0,1369 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки :01:001:1685, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 року у справі №816/591/15-а.

Таким чином, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Виходячи з наведених приписів КАС України суд приходить до висновку, що достатнім способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1369 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки :01:001:1502.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити про наступне: частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги предмет спору та обставини даної справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

У зв`язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

Рішення у даній справі прийнято 18.06.2021, оскільки суддя Войтович І.І. перебував у відпустці з 24.05.2021 по 07.06.2021 включно.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 11.03.2021 №108, в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1369 га, кадастровий номер :01:001:1502, із цільовим призначенням, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Лазурненську селищну раду Скадовського району Херсонської області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1369 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки :01:001:1502.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (75722, Херсонська область, с.Лазурне, вул. Жовтнева, 57, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 коп.), шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 109020100