Справа № 183/6176/20
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 183/6176/20
Провадження № 2-а/183/31/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мелконяна Артура Саркісовича, третя особа - Департамент патрульної поліції, з вимогами:

- про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАМ № 3347388 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 27 жовтня 2020 року поліцейським УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мелконяном А. С. винесено постанову серії ЕАМ № 3347388 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. У постанові зазначено про те, що 27 жовтня 2020 року о 18 год. 59 хв. в м. Дніпро на вул. Магдебурзького права, 1, позивач керував транспортним засобом Honda Legend з номерним знаком НОМЕР_1 , на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та поліс обов`язкового страхування. Проте, як стверджує позивач, відповідач, не з`ясувавши всіх обставин адміністративного правопорушення, при складанні оскаржуваної постанови, порушив його права, встановлені ст. 268 КУпАП та фактично виніс її без дослідження доказів, у зв`язку з чим, позивач був змушений звернутися за захистом своїх порушених прав із цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року постановлено про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою суду від 06 січня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Департамент патрульної поліції.

Сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи. 03 лютого 2021 року від відповідача - поліцейського 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мелконяна А. С. надійшов до суду відзив на позовну заяву позивача, який не відповідає вимогам ст. 162 КАС України, оскільки до нього не додано доказів його надіслання (надання) іншим учасникам справи, а тому на підставі ч. 1 ст. 74, ч. 9 ст. 79 КАС України, суд не бере його до уваги при розгляді справи. Будь-яких доказів від відповідача на адресу суду не надходило.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що поліцейським 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мелконяном А. С. прийнято постанову серії ЕАМ № 3347388 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до постанови, " ОСОБА_1 27 жовтня 2020 року о 18 год. 59 хв., керував транспортним засобом Honda Legend з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Дніпро на вул. Магдебурзького права, 1, водій на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та поліс обов`язкового страхування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП" (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

У силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За положеннями пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм убачається, що згідно з чинним законодавством України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, як убачається з оскаржуваної постанови, та не заперечується позивачем в його позові, останній відмовився пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини 1 статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, судом установлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3347388 від 27 жовтня 2020 року складена поліцейським з огляду на непред`явлення позивачем посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб та обов`язкового страхового поліса, цей факт не заперечується позивачем у його позові.

Тож, суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП, спростовуються його ж поясненнями, викладеними ним у його позові.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та обов`язковий страховий поліс на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Суд вважає, що такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2019 року № 127/19283/17.

Водночас, зі змісту позовної заяви убачається, що причиною зупинки транспортного засобу позивача за версією поліцейського було те, що задня фара та бампер його транспортного засобу були пошкоджені, що свідчить про ймовірну його участь в дорожньо-транспортній пригоді. Позивач, у свою чергу, в адміністративному позові вказує, що дійсно його транспортний засіб раніше був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, однак зазначив, що на момент зупинення його транспортного засобу інформації про його участь в дорожньо-транспортній пригоді у відповідача була відсутня, а тому, на думку позивача, зупинка була незаконною.

Суд вважає, що оскільки на момент зупинення транспортного засобу позивача, задня фара та бампер його транспортного засобу були пошкоджені, що свідчать про його ймовірну участь в дорожньо-транспортній пригоді, то працівник патрульної служби мав підстави для зупинення транспортного засобу, яким керував позивач, для з`ясування всіх обставин.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 27 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та обов`язкового страхового поліса) мали місце, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для скасування постанови серії ЕАМ № 3347388 від 27 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Наведений перелік є вичерпним, у зв`язку з чим визнання дій посадової особи щодо складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності незаконними чи протиправними не ґрунтуються на вимогах Закону, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 229, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мелконяна Артура Саркісовича (49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-А), третя особа - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження юридичної особи за адресою: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАМ № 3347388 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено і підписано 14 червня 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна