Справа № 640/15757/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 червня 2021 року м. Київ № 640/15757/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Київської міської державної адміністрації, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Київської міської державної адміністрації №1307 від 24 липня 2019 року в частині пункту 1 додатку до розпорядження, яким квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 33,4кв.м. прийнята до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передана до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.

Пунктом третім частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пунктом п`ятим частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, розпорядження Київської міської державної адміністрації №1307, яке позивач просить суд визнати протиправним та скасувати, прийнято відповідачем 24.07.2019.

У позовній заяві позивач зазначила про те, про прийняття оскаржуваного розпорядження їй стало відомо 11.09.2020 з матеріалів позовної заяви Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації до позивача ОСОБА_1 про виселення, на підтвердження чого покликається на копію судової повістки про виклик до суду по цивільній справі №754/11618/20, до якої було додано позовну заяву з додатками.

Разом з цим, до суду з даним позовом позивач звернулась лише 07.06.2021, що підтверджується відтиском штампу Окружного адміністративного суду міста Києва на позовній заяві ОСОБА_1 .

Отже, звернувшись 07.06.2021 до суду з позовною заявою, позивачем було пропущено встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

У заяві про поновлення строку позивачем зазначено, що враховуючи похилий вік позивача, наявність статусу пенсіонера та утримання неповнолітньої онуки - ОСОБА_2 , 2009 року народження, позивач не змогла своєчасно скористатись своїм правом на подання адміністративного позову протягом шестимісячного строку з дати, коли вона дізналась про його прийняття відповідачем. При цьому органи, уповноважені на надання безоплатної правової допомоги відмовили позивачу у доступі до правосуддя з мотивів, що її дохід (пенсія) перевищує встановлений мінімум доходів. Та обставина, що на утриманні позивача знаходиться неповнолітня дитини, до уваги прийнято не було. Натомість, договір з адвокатом на надання правничої допомоги на умовах Pro Bono (безоплатно) був укладений 03.06.2021 та саме на даний час у позивача з`явилась можливість звернутись до суду та реалізувати своє право на правосуддя.

Розглядаючи доводи позивача про те, що строк на звернення до суду було пропущено з поважних причин, суд зазначає наступне.

Щодо посилання позивача як на поважність причин пропуску строку звернення до суду, на факти її звернення протягом цього часу до органів, уповноважених на надання правової допомоги та відмову позивачу у наданні правової допомоги, то суд такі до уваги не бере, оскільки позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо її відповідного звернення за правовою допомогою впродовж строку звернення до суду.

У свою чергу, похилий вік позивача та те, що позивач є особою пенсійного віку не є об`єктивними обставинами, які заважали позивачу реалізувати своє право на звернення до суду з даним позовом.

Суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Позивачем не наведено переконливих доводів та не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, в силу чого, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Суд звертає увагу на інші недоліки позовної заяви, які полягають у наступному.

Згідно з пунктом 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, всупереч вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства, позивач у позовній заяві не зазначив власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою із зазначенням інших підстав поважності причин його пропуску;

- власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.П. Балась