Справа № 282/524/21
Суддя: Гуцал П. І.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/524/21
Провадження № 2-а/282/11/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді: П.І. Гуцала

за участю секретаря судового засідання: Г.М. Войтович

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону УПП Волинської області ДПП рядового поліції Мідвенюка Миколи Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови серії ДПО18 № 666952 від 07.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 07.04.2021 року на автомобільній дорозі Н-22 Устилуг Луцьк Рівне 127 км., 700 м., відносно, ОСОБА_1 , поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону УПП Волинської області ДПП рядовим поліції Мідвенюком М.А., винесено постанову серії ДП018 №666952 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 6 ст.121, ст.125 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

У вказаній вище постанові серії ДП018 №666952 зазначено, що ОСОБА_1 , 07.04.2021 року о 12 год., 04 хв., на автомобільній дорозі Н-22 Устилуг Луцьк Рівне 127 км., 700 м., керував транспортним засобом у якого не працювала права фара ближнього світла у денну пору доби, а також з номерним знаком, який не відповідає вимогам стандартів чим порушив п.п. 2.3.а, 2.9.в ПДР, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст.121, ст.125 КУпАП, об`єднано за ст. 36 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову серії ДП018 №666952 від 07.04.2021 року незаконною, необґрунтованою, немотивованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП і обставинам справи та підлягає скасуванню.

Постанова серії ДП018 №666952 від 07.04.2021 року винесена поліцейським Мідвенюком М.А., з істотним порушенням вимог КУпАП, не містить доказів вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, а відомості, зазначені в ній, не відповідають фактичним обставинам справи.

Саме тому, позивач просить скасувати постанову поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону УПП Волинської області ДПП рядового поліції Мідвенюка Миколи Анатолійовича у справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 №666952 від 07.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ст.125 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 850 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону УПП Волинської області ДПП рядового поліції Мідвенюка Миколи Анатолійовича про скасування постанови серії ДПО18 № 666952 від 07.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення.

11 травня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача зазначає, що поліцейський діяв відповідно до наданих йому повноважень та в межах законодавства з дотриманням встановленої процедури розгляду справи. У задоволенні позову просить відмовити.

01 червня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити.

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції у Волинській області (адреса: 43006, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15).

Позивач у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Волинській області у судове засідання не з`явився, але на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, у задоволенні позову просить відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07 квітня 2021 року відповідачем, поліцейським взводу 2 роти 3 БУПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Мідвенюком Миколою Анатолійовичем складено постанову серії ДПО18 № 666952, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно ст. 125 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу,

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 , правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 6 ст. 121, ст. 125 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 , дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, у постанові про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ст. 125 КУпАП відсутнє посилання на докази, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім цього суд не приймає до уваги при розгляді справи в якості доказу наданий відповідачем диск з відеозаписами портативного відеореєстратора доданого при подачі відзиву, оскільки даний відеозапис не було ним досліджено при винесенні оскаржуваної постанови та не був наданий для ознайомлення при розгляді ним справи позивачу та його не було покладено в основу оскаржуваної постанови. А тому, у відповідності до ст. 77 КАС України даний доказ не може бути прийнято до уваги.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ст. 125 КУпАП є не доведеним.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ст. 125 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 140, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст. 9, 72, 77, 121, 194, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 666952 від 07.04.2021 року складену поліцейським взводу 2 роти 3 БУПП у Волинській області ДПП рядового поліції Мідвенюка Миколи Анатолійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ст. 125 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ст. 125 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання його копії, але не пізніше закінчення строку карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя П.І. Гуцал