Справа № 640/22437/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Київ № 640/22437/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

17.09.2020 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ), у якій просить:

- визнати дії ГУ ПФУ в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70 відсотків від грошового забезпечення (13 996,13 грн) і застосування обмеження його пенсії максимальним розміром, - протиправними;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків від відповідної суми прирівняного грошового забезпечення 13 996,13 грн, зазначеного в довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (далі - ОВС) від 14.03.2018 №22/6-3919, перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 здійснити без обмеження її максимального розміру, а виплату загальної недоотриманої з 01.01.2016 щомісячної суми пенсійного боргу (різниця між нарахованою та фактично виплаченою сумами пенсії, станом на дату виплати за даним рішенням суду) відповідно до частини вісімнадцятої статті 43, частин другої, третьої статті 51 та частини другої статті 55 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) здійснити ГУ ПФУ невідкладно без відтермінування, одноразово.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що протиправне зменшення розміру його пенсійного забезпечення порушує право на належний соціальний захист.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду і у справі відкрито провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 не надав, проте надіслав до Окружного адміністративного суду міста Києва копію пенсійної справи позивача.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером ОВС, перебуває на обліку в ГУ ПФУ з 07.07.2003 та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Пенсія позивачу при призначенні була обчислена у розмірі 90% сум грошового забезпечення.

Із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - постанова № 103) Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України (далі - Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України) направив до ГУ ПФУ довідку від 14.03.2018 № 22/6-3919 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу ОВС (міліції), видана на ім`я ОСОБА_1 , у яке увійшло: посадовий оклад - 2900, 00 грн; оклад за спеціальним званням (підполковник поліції) - 2200, 00 грн; надбавка за стаж служби (відсотків) - 45 % 2295, 00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (відсотків) 15 % - 435, 00 грн; премія 78, 75 % - 6166, 13 грн. Усього - 13996, 13 грн.

20.03.2018 ГУ ПФУ здійснив відповідний перерахунок пенсії позивача на підставі постанов № 988, № 103 та довідки 14.03.2018 № 22/6-3919. Основний розмір пенсії склав 70 % грошового забезпечення. Підсумок пенсії з надбавками склав 9797, 29 грн (70 % від 13996, 13 грн).

06.07.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою, у якій висловив прохання провести перерахунок та виплату його пенсії з 01.01.2016 без обмеження її максимальним розміром та із збереженням раніше призначеного основного розміру пенсії - 90 % сум грошового забезпечення.

Листом від 12.08.2020 № 17873-18076/К-02/8-2600/20 ГУ ПФУ повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку пенсії, оскільки при проведенні перерахунку його пенсії з 01.01.2016 розмір пенсії за вислугу років обчислювався виходячи із 70% сум грошового забезпечення за посадою відповідно до редакції Закону №2262-ХІІ, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії. Також в листі зазначено, що пенсія позивачу виплачується без обмеження максимального розміру, оскільки сума пенсії не перевищує десяти прожиткових мінімумів.

Не погоджуючись із зменшенням при перерахунку пенсії за вислугу років основного розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 70 %, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ, в преамбулі якого зазначено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

За правилами частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу за вислугу років, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Проте, при проведенні 20.03.2018 перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 відповідачем зменшено відсоткове значення розміру пенсії до 70% суми грошового забезпечення.

Так, 08.07.2011 прийнято Закон України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині 2 статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

27.03.2014 прийнято Закон України від 27.03.2014 №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, а саме: у частині 2 статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Згідно зі статтею 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

Отже, стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 названого Закону визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктом 3 якої постановлено перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови №988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку №45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Отже, Порядок №45 і Постанова №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

З огляду на суб`єктний склад учасників цієї справи, зміст позовних вимог і фактичні обставини цієї справи, суд дійшов висновку про те, що дана справа в частині зменшенням відсоткового значення розміру основної пенсії є типовою. При її вирішенні слід застосовувати висновок Верховного Суду у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18, яке набрало законної сили 16.10.2019 після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови у цій справі.

У пункті 30 вказаного рішення Верховний Суд, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, дійшов висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Отже, враховуючи вищевказаний висновок Верховного Суду, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо зменшення при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 її розміру з 90 % до 70% грошового забезпечення, тому вимога про зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії позивача з урахуванням основного розміру його пенсії - 90 %, є обґрунтованою.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплату позивачу з 01.01.2016 пенсії загальною сумою, без відтермінування виплат і без обмеження максимального розміру, то суд виходить із того, що вони не підлягають задоволенню, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

При цьому, суд звертає увагу на те, що права позивача в частині обмеження виплати пенсії граничним розміром на час розгляду даної справи не порушені, оскільки перерахунок пенсії та її виплата не проведені, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо матимуть місце у майбутньому.

Більше того, обмеження розміру пенсії позивача певною граничною сумою не є предметом спору у даній справі. Матеріали справи не місять доказів того, що відповідач обмежував розмір пенсії позивача певною сумою чи виплачував із відтермінуванням.

При цьому суд зазначає, що спосіб виконання рішення про виплату коштів за рахунок Державного бюджету України визначається згідно чинного бюджетного законодавства та особливостей фінансування відповідних видатків, і суд не вважає за можливе визначати спосіб виконання судового рішення в даному випадку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із квитанцією, яка містяться в матеріалах справи позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 840, 80 грн. Відтак, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у розмірі 420,40 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 70 відсотків від грошового забезпечення (13996,13 грн).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків від відповідної суми прирівняного грошового забезпечення 13 996,13 грн, зазначеного в довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 14.03.2018 №22/6-3919, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: відсутній).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42098368).

Суддя О.М. Чудак