Справа № 552/5652/20
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 р.Справа № 552/5652/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Хоменка Сергія Володимировича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Турченко Т.В., пров. Хорольський, 6, м. Полтава, Полтавська, 36034, повний текст складено 13.04.21 року по справі № 552/5652/20

за позовом ОСОБА_1

до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Хоменка Сергія Володимировича

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 ( далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Хоменко Сергія Володимировича (далі відповідач, інспектор Хоменко С.В.) в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2020 №65/2/1-24 за діяння, відповідальність за яке передбачена п.7 ст.20, абз.3 ст.12, абз.2 п.9 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ч. 1 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.04.2021 вказаний адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просив суд скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги інспектор Хоменко С.В., посилався на те, що протиправні дії позивача були вченні саме у «сезон тиші», який було правомірно встановлено рішенням Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 15.07.2020 у зв`язку із пожежею, що знищила навколишнє середовище.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач та представник позивача просили вимоги викладені в апеляційній скарзі інспектора Хоменка С.В. залишити без задоволення, а рішення київського районного суду м. Полтави від '13.04.20121 залишити без змін.

03.06.2021 ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження по справі №552/5652/20 за апеляційною скаргою інспектора Хоменка С.В. та призначено до розгляду в судове засідання.

08.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, з метою всебічного та об`єктивного розгляду справи, прийнято рішення про витребування додаткових доказів по справі, а саме: належим чином завірені копії матеріалів адміністративної справи щодо розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № Г-000929 стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 86 КУпАП та докази належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, місце та час розгляду даної справи..

22.06.2021 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від інспектора ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів , на які позивач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

20.09.2020 громадським інспектором з охорони довкілля Сковенком Петром Івановичем складено протокол №Г-000920 стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 85 КУпАП та ст. 20 п.7, ст. 20 п.9 абз.2, ст.12 абз.3 закону України "Про мисливське господарство та полювання".

05 жовтня 2020 року інспектором Хоменко С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за діяння, відповідальність за яке передбачена п.7 ст.20, абз.3 ст.12, абз.2 п.9 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ч.1 ст.85 КУпАП, а саме: порушення правил полювання, яке не мало наслідком добування тварин.

Вважаючи свої права порушеними , позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2020 №65/2/1-24 винесена інспектором Хоменко С.В. без додержання норм чинного законодавства та не має належного обґрунтування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, проте з інших мотивів та підстав, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, з наведеної норми випливає, що розглядаючи справи про законність та обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень суди повинні перевірити їх на відповідність критеріям, наведених у ч. 2 ст. 2 КАС України, незалежно від наведених підстав позову.

Перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність вимогам вище зазначеної статті КАС України колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, КУпАП, Законом № 280/97 ВР, який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм КУпПА слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, оскаржуючи постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2020 №65/2/1-24, посилається на порушення його права на захист, оскільки розгляд справи відбувся без нього, про дату, час та місце розгляду він не був повідомлений належним чином, що позбавило його можливості надати особисті пояснення, знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, користуватися юридичною допомогою адвоката.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб та з`ясування всіх обставин по справі, ухвалою колегії суддів, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, витребувано у відповідача докази належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальносі за ч.1 ст.85 КУпАП .

Згідно матеріалів справи, відповідачем не надано доказів, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивачу роз`яснювалися його права, вирішувалися клопотання та було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення ОСОБА_1 , надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Доказів, які б підтверджували факт роз`яснення позивачу прав та вирішення його клопотань під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що на вимогу ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 додаткових пояснень або витребуваних матеріалів до суду не надходило.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження факту роз`яснення позивачу прав та вирішення його клопотань під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи.

Отже, відповідачем не підтверджено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення відбувалися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приймаючи оспорюване рішення інспектор ОСОБА_2 порушив порядок його прийняття, визначений діючим законодавством, а тому оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, оскільки прийняте не на підставі та не у спосіб визначений Конституцією та законами України, а тому колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Всі інші доводи сторін щодо інших обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності не впливають на вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2020 №65/2/1-24 колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення щодо підстав та мотивів задоволення позову.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст.317 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині підстав та мотивів задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Хоменка Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.04.2021 по справі № 552/5652/20 змінити з підстав та мотивів задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Хоменка Сергія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 22.06.2021 року