Справа № 200/11717/19(2а/932/373/20)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року
по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Панченко Вячеслава Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення, -
08 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року з адміністративним позовом до відповідача Інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Панченко В.М. (далі по тексту - Інспектор роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП сержант поліції Панченко В.М.), третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі по тесту УПП в Дніпропетровській області ДПП) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції Панченко В.М., третя особа: УПП в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення задоволено.

Не погодившись рішення суду першої інстанції, 01 червня 2021 року третя особа УПП в Дніпропетровській області ДПП оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 286, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному:

- в порушення вимог частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП подано апеляційну скаргу з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення процесуальних строків апеляційного оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року, з огляду на наступне.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 16 квітня 2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у спрощеному позовному провадженні винесено рішення.

Відповідно до частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП на вищевказане судове рішення суду першої інстанції повинна бути подана не пізніше 26 квітня 2021 року включно.

Однак, апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року до суду першої інстанції подана 01 червня 2021 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, тобто з тридцяти шести денним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Більш того, відповідно до дати, поставленої скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП на апеляційній скарзі, апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року навіть виготовлена 01 червня 2021 року, тобто, поза межами десятиденного строку, встановленого частиною 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України на подання апеляційної скарги на рішення суду.

Разом з тим, скаржник УПП в Дніпропетровській області ДПП в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції про поновлення УПП в Дніпропетровській області ДПП пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року.

В обґрунтування зазначеного клопотання про поновлення УПП в Дніпропетровській області ДПП пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року, скаржник УПП в Дніпропетровській області ДПП зазначає, що не був присутнім в судовому засіданні 16 квітня 2021 року при винесенні рішення судом першої інстанції. Стверджує, що копію оскаржуваного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року отримано 24 травня 2021 року. Вважає дану обставину поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження. З огляду на викладені обставини, які не залежать від волевиявлення скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП, просить суд апеляційної інстанції поновити УПП в Дніпропетровській області ДПП пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року.

Розглянувши клопотання скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року, а також вивчивши наведені у ньому доводи, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню через їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

Приписами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та строки апеляційного оскарження судових рішень у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказаною статтею визначено події, з настаннням яких починається перебіг процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обов`язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Верховний Суд постановою від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18) висловив наступну правову позицію:

Відповідно до статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, поновлення позивачу пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право відповідача.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником процесуального строку подачі апеляційної скарги визначено обов`язковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного процесуального строку можливо лише за наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій.

Наголошую на тому, що відповідно до частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані лише протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП, оскільки чинним законодавством України чітко визначено строки апеляційного оскарження судових рішень у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, десять днів з дня його проголошення, у зв`язку з чим вважаю, що скаржник мав право/обов`язок подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Також вважаю, що внутрішня організація роботи щодо підготовки апеляційної скарги (належна або неналежна) не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку апеляційного оскарження та, відповідно, не є доказом того, що скаржник з об`єктивних причин був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а навпаки, свідчить про неналежну організацію роботи на підприємстві, безвідповідальність працівників та відсутність вимогливості і контролю за підлеглими з боку адміністрації.

Крім того, не вжиті заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб, що ставить під сумнів обставини, викладені в апеляційній скарзі скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження даного судового рішення скаржником не зазначено.

При цьому, наголошую на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом процесуальний строк, скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП суду апеляційної інстанції не надано.

- в порушення вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом.

Приписами частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об`єкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент подання позовної заяви.

Законом України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, також визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 2 даного Закону, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання позовної заяви, визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання позовної заяви, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом 08 серпня 2019 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Так, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, визначено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 1 січня 2019 року становить 1921 грн.

З огляду на дату подання адміністративного позову, а саме 08 серпня 2019 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, розмір ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 грн. 20 коп. (1921 грн. х 0,2).

Тобто, при подачі до адміністративного суду адміністративного позову, у відповідності до Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, мав бути сплачений судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, судовий збір справляється зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП до суду першої інстанції подано 08 серпня 2021 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, при подачі до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом має бути сплачено судовий збір в розмірі 576 грн. 30 коп. (384 грн. 20 коп. х 150% ).

При цьому, скаржник УПП в Дніпропетровській області ДПП не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору частиною 2 статті 3 та статтею 5 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, і, відповідно, повинен сплачувати судовий збір.

Натомість, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про сплату скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП судового збору.

Отже, скаржнику УПП в Дніпропетровській області ДПП за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом необхідно сплатити судовий збір в розмірі 576 грн. 30 коп. та надати Третьому апеляційному адміністративному суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору.

Судовий збір скаржнику УПП в Дніпропетровській області ДПП необхідно сплатити на зазначені реквізити:

- дата документа;

- отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101;

- код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37988155;

- банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.);

- код банку отримувача (МФО): 899998;

- рахунок отримувача: UA1004628 ;

- код класифікації доходів бюджету: 22030101;

- призначення платежу розрахункового документа заповнюється таким чином:

«службовий код (знак): * (зірочка); розділовий знак ; (крапка з комою); код ознаки судового збору 101; розділовий знак ; (крапка з комою); (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); розділовий знак ; (крапка з комою); роз`яснювальна інформація про призначення платежу у формі: Судовий збір, за апеляційною скаргою (ПІБ та адреса (для фізичної особи) чи назва організації (для юридичної особи, яка подає апеляційну скаргу), на рішення від ___________ (Дата оскаржуваного рішення) по справі ___________ (Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)».

Отже, апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Отже, апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП не відповідає вимогам статей 286, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та в разі не усунення її недоліків у встановлений судом строк повертає скаргу особі, яка її подала.

Відповідно до частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП подана поза межами процесуального строку, встановленого законом для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, тобто подана з тридцяти шести денним пропуском строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, а питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ставилося із зазначенням підстав, визнаних суддею неповажними через відсутністю жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом процесуальний строк, а також враховуючи те, що апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за необхідне апеляційну скаргу УПП в Дніпропетровській області ДПП залишити без руху, надавши скаржнику УПП в Дніпропетровській області ДПП десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись статтями 169, 286, 295, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені скаржником Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Панченко Вячеслава Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення - залишити без руху.

Надати скаржнику Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом звернення до Третього апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення та вказати поважні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення з наданням відповідних доказів, а також шляхом надання Третьому апеляційному адміністративному суду оригінала документа на підтвердження сплати судового збору.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення разом з зазначенням поважних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення з наданням відповідних доказів або наведені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

В разі не виконання ухвали і не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк в частині надання оригінала документа на підтвердження сплати судового збору, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.С. Прокопчук