Справа № 520/5825/2020
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 червня 2021 року

м. Київ

справа № 520/5825/2020

адміністративне провадження № К/9901/19949/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №520/5825/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

31.05.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №520/5825/2020 (згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 26.05.2021).

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Касаційна скарга подана втретє, раніше подані касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 10.03.2021 та від 29.04.2021. Скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції.

Також податковим органом зазначено про відкликання клопотання про повернення сплаченого судового збору (вих.№ 8477/5/20-40-05-01-02 від 14.04.2021), заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення від 11.02.2021 №405.

Верховний Суд зауважує, що клопотання про повернення судового збору за подання касаційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №520/5825/2020 вже розглянуто судом касаційної інстанції в межах адміністративного провадження №К/9901/36090/20. Ухвалою Верховного Суду від 26.05.2021 задоволено клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги у справі №520/5825/2020, повернуто Головному управлінню ДПС у Харківській області 7990,43 грн сплаченого судового збору згідно з платіжним дорученням від 11.02.2021 №405.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що платіжне доручення від 11.02.2021 №405, зазначене додатком до клопотання податкового органу, відсутнє, про що складено Акт від 31.05.2021 №520/5825/2020/35125/21.

З урахуванням викладеного, клопотання скаржника не підлягає задоволенню.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права (стаття 67 Конституції України, пункт 288.1 статті 288, пункт 289.1 статті 289 Податкового кодексу України) та порушення норм процесуального права (стаття 242 КАС України).

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, висловлення незгоди з судовими рішеннями, формального зазначення про неврахування судами обставин справи, необхідності здійснення переоцінки доказів у справі.

Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Податковим органом не обґрунтовано, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій, не конкретизовано, у чому полягає помилка судів при застосуванні норм права та як відповідні норми повинні застосовуватись.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій врахували правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладену у постановах від 26.11.2019 у справі №2а/0470/3308/12, від 06.09.2019 у справі №802/4131/15-а, від 12.03.2020 у справі № 913/153/18 та дійшли висновку, що із переходом до іншої особи права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, до такої особи переходить і право оренди на цю земельну ділянку не зважаючи на те, що договір оренди цієї земельної ділянки із попереднім власником не було розірвано у добровільному чи судовому порядку.

Скаржником не арґументовано, у чому полягає неправильність врахування такої практики Верховного Суду.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Верховним Судом в ухвалах по даній справі було роз`яснено вимоги щодо викладення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, однак скаржником такі вимоги не враховані.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо належного оформлення касаційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №520/5825/2020 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя І.А. Васильєва