Справа № 420/492/21
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року справа № 420/492/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2021 до Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 10.01.2017 включно;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 10.01.2017 із розрахунку базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року у сумі 34 598 грн. 91 коп.;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 21.01.2017 по 28.11.2018 включно;

- стягнути з військової частини НОМЕР_2 індексацію грошового забезпечення за період з 21.01.2017 по 28.02.2018 із розрахунку базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року у сумі 50 218 грн. 31 коп.;

- стягнути з військової частини НОМЕР_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.11.2018 із розрахунку базового місяця для нарахування індексації березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 у сумі 34 508 грн.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М. від 18.01.2021 справу передано за підсудністю на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В. від 17.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 21.01.2017 у військовій частині НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №283 від 28.11.2018 позивач був виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення з 28.11.2018. Позивачу в період з 01.12.2015 по 10.01.2017 військова частина НОМЕР_1 не нараховувала та не виплачувала індексацію грошового забезпечення. В період з 21.01.2017 по 28.11.2018 військова частина НОМЕР_2 не нараховувала та не виплачувала позивачу індексацію грошового забезпечення. 29.10.2020 та 16.11.2020 позивач звернувся до відповідачів військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 із заявами про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення. Проте відповідачі відмовили позивачу у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення. Позивач вважає вказані відмови протиправними та такими, що порушують його права.

Відповідач військова частина НОМЕР_1 проти позову заперечив. 11.03.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення про збільшення розміру грошового забезпечення у грудні 2015 року за рахунок підвищення розміру щомісячної премії, у зв`язку з чим грудень 2015 року став базовим місяцем для нарахування індексації військовослужбовцям Збройних Сил України. З огляду на зазначене підстави для встановлення базовим місяцем січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення відсутні. Щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.012.2015 по 10.01.2017 зазначив, що у Міністерства оборони України не було фінансового ресурсу для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в період з січня 2016 року по січень 2017 року, тому фінансування на виплата індексації грошового забезпечення не здійснювались. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач військова частина НОМЕР_2 проти позову заперечив. 27.04.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в 2016 році відбулось збільшення грошового забезпечення військовослужбовців. У зв`язку з цим на виконання вимог телеграми Міністра оборони України щодо збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, Департаментом фінансів Міністерства оборони України були доведені до військових частин (установ, організацій) роз`яснення від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 згідно яких, у зв`язку із внесенням зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», згідно яких індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. У межах наявного фінансового ресурсу можливості для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року-лютому 2008 року у Міністерства оборони України не було. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

18.03.2021 позивач подав відповідь на відзив військової частини НОМЕР_1 , в якій зазначив доводи, аналогічні викладеним у позовні заяві.

30.03.2021 позивач подав відповідь на відзив військової частини НОМЕР_2 , в якій зазначив доводи, аналогічні викладеним у позовні заяві.

Ухвалою суду від 17.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 21.01.2017 у військовій частині НОМЕР_2 . Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №283 від 28.11.2018 був виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

У період з 01.12.2015 по 10.01.2017 військовою частиною НОМЕР_1 не нараховувалась та не виплачувалась позивачу індексація грошового забезпечення, що підтверджується листом військової частини НОМЕР_1 №131 від 21.12.2020.

У період з 21.01.2017 по 28.11.2018 військовою частиною НОМЕР_2 не нараховувалась та не виплачувалась позивачу індексація грошового забезпечення, що підтверджується листом військової частини №350/301/6182/С від 19.11.2020.

29.10.2020 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_2 із зверненням, в якому просив:

- нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 у сумі 86 054 грн. 91 коп. із розрахунку місяця проведення індексації грошового забезпечення (базового) січня 2008 року;

- провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 за період з 01.03.2018 по 22.11.2018.

Військова частина НОМЕР_2 листом №350/301/6182/С від 19.11.2020 відмовила позивачу у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення.

16.11.2020 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із зверненням, в якому просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 10.01.2017 із розрахунку місяця проведення індексації грошового забезпечення (базового) січня 2008 року.

Військова частина НОМЕР_1 листом №131 від 21.12.2020 відмовила позивачу у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення.

Вважаючи, що відповідачі протиправно не нараховували та не виплатили індексацію грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 1-2 Закону України від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01.01.2016 101 відсоток).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Порядок №1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Посилання відповідача на відсутність коштів для виплати індексації суд вважає необґрунтованими, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Таким чином, вказані відповідачами обставини не позбавляють їх обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015 р.).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 року № 141 внесено зміни у вищевказаний пункт та викладено його в такій редакції: «виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік».

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

При цьому, нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст. 9 Конституції України, та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Кечко проти України» зауважив, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Оскільки реалізація позивачем права на отримання індексації грошового забезпечення базується на нормах, передбачених Законом №1282 та Порядком №1078, які є чинними, посилання відповідачів на відсутність бюджетних призначень є необгрунтованим.

З листа військової частини НОМЕР_1 №131 від 21.12.2020 вбачається, що в період з 01.12.2015 по 10.01.2017 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

З листа військової частини НОМЕР_2 №350/301/6182/С від 19.11.2020 вбачається, що в період з 21.01.2017 по 28.02.2018 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Відповідачі визнають ту обставину, що індексація грошового забезпечення позивача за період не нараховувалась і не виплачувалась через відсутність бюджетних призначень на виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовцям.

Отже, вірними є доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення.

Щодо базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 суд зазначає наступне.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, норми якого поширюються на всі підприємства, установи й організації незалежно від форм власності та господарювання, а також на фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з п. 5 Порядку № 1078, в редакції від 15.09.2015, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Проте відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що вступила в силу з 01.12.2015 року, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 р. № 1294 (далі - Постанова № 1294), якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008 року.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018 року.

Отже базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення / січень 2008 року.

Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.11.2018 з розрахунку базового місяця для нарахування індексації березня 2018 та фіксованої індексації, яка нарахована за березень 2018 року, суд зазначає наступне.

Згідно абз. 3 п. 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Згідно абз. 4 п. 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Згідно абз 5 п. 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Згідно абз. 6 Порядку №1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Отже у разі перевищення нарахованої суми індексації за березень 2018 року над розміром підвищення доходу у березні 2018 року з врахуванням всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру, у подальшому до суми індексації, визначеної відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078, додається сума індексації, визначеної відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку №1078.

Разом з цим, розрахунок суми індексації, яка повинна бути нарахована у березні 2008 року, відноситься до дискреційних повноважень відповідача, тому без обрахунку відповідачем суми індексації за березень 2018 з врахуванням базового місяця січня 2008 року неможливо встановити, чи перевищує вона суму перевищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року.

Отже позовна вимога щодо виплати індексації за період з 01.03.2018 по 28.11.2018 є передчасною, тому задоволенню не підлягає.

Не підлягає також задоволенню позовна вимоги в частині стягнення конкретної суми індексації грошового забезпечення за спірний період, так як нарахування такої суми (визначення її розміру) належить до дискреційних повноважень відповідача.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 241-246, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 01 грудня 2015 року по 20 січня 2017 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період 01 грудня 2015 року по 20 січня 2017 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 21 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період 21 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий А.В. Руденко