Справа № 300/2001/21
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"08" червня 2021 р. справа № 300/2001/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитин Н.М.,
при секретарі судового засідання Маковійчук С.М.,
за участю: представника позивача - Шургот О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про поновлення строку зверненння до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, про визнання протиправним та скасування рішення від 27.04.2017 "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.09.2016 №138-51.1-01",-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, про визнання протиправним та скасування рішення від 27.04.2017 "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.09.2016 №138-51.1-01".
Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву від 29.04.2021 про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка обґрунтовану тим, що про наявність рішення від 27.04.2017 "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.09.2016 №138-51.1-01", позивач дізнався лише при поданні декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме із листів Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю від 12.04.2021 року та ДАБІ в Івано-Франківській області від 09.04.2021, а відтак термін для оскарження слід обчисляти з моменту, коли особа, права якої були порушені могла про це дізнатися, тобто з квітня 2021 року.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позов, який надійшов на адресу суд 02.06.2021, відповідно до якого стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду, зазначив, що інформацію щодо рішення від 27.04.2017 "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.09.2016 №138-51.1-01" було оприлюднено на офіційному веб-сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції, а також листом повідомлено Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування містобудівних умов та обмежень виданих позивачу.
В судовому засіданні представник позивача підтримала заяву про поновлення строку звернення до суду.
Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належно.
Дослідивши подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду, та матеріали справи, заслухавши думку представника позивача суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої та другою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу вказаної норми вбачається, що перебіг строку звернення до адміністративного суду розпочинається саме з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав або мав реальну можливість дізнатися. Для правильного вирішення питання про застосування строку звернення до суду, а також визнання причин поважності пропуску цього строку потрібно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень були порушені права особи, та коли розпочався перебіг цього строку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач про наявність оскаржуваного рішення від 27.04.2017 "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.09.2016 №138-51.1-01", дізнався лише при поданні декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме із листів Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю від 12.04.2021 року та ДАБІ в Івано-Франківській області від 09.04.2021.
Водночас, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем оскаржуваного рішення від 27.04.2017, та інших доказів, які б вказували на факт обізнаності ОСОБА_1 про існування вказаного рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі чого позивач міг би реалізувати своє право на звернення до суду за захистом своїх прав у межах законодавчо встановлених строків.
Стосовно твердження відповідача про те, що рішення від 27.04.2017 "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.09.2016 №138-51.1-01" було оприлюднено на офіційному веб-сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції, то суд зазначає, що на підтвердження даного факту не надано жодного доказу, а саме не зазначено відповідного посилання на такий електронний реєстр та початок його роботи.
В зв`язку із вищенаведеним суд зазначає, що строк для звернення до адміністративного суду в даному випадку обчислюється з моменту коли позивач мав повну, реальну та об`єктивну можливість звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів з врахуванням повідомлених йому обставин про прийняте рішення щодо скасування містобудівних умов та обмежень, тобто з квітня 2021 року.
Приймаючи рішення стосовно можливості поновлення строку звернення до суду, суд зважає, що згідно статті 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці також наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свободу статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.
Так, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.
З огляду на викладені обставини у сукупності, враховуючи обов`язок суду забезпечити доступ до правосуддя, як гарантоване Конституцією України право, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску звернення з даним позовом до суду поважними.
Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відтак, враховуючи, що про існування оскаржуваного рішення від 27.04.2017 "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.09.2016 №138-51.1-01" позивач дізнався з листів Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю від 12.04.2021 року та ДАБІ в Івано-Франківській області від 09.04.2021, суд приходить до висновку, що з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, про задоволення заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 122, 123, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.
2. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення від 27.04.2017 "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.09.2016 №138-51.1-01" та поновити пропущений строк.
Ухвала суду окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 14 червня 2021 року.