Справа № 761/39219/20
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/189/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Пономаренко Н.В. розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції, третя особа: Інспектора лейтенанта поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Іващенка Вадима Володимировича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції, треті особи: Інспектора лейтенанта поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Іващенка Вадима Володимировича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому з урахуванням заяви про усунення недоліків просив суд: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3342973 від 26.10.2020 року, винесену Інспектором лейтенантом поліції роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві - Іщенком Вадимом Володимировичем, відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - скасувати.

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовував тим, що 19.11.2020 року за допомогою поштового зв`язку, отримав Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ№3342973 від 26.10.2020 року, складену Інспектором лейтенантом поліції роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві - Іщенком Вадим Володимирович. Відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510.00 десять грн. 00 коп.

Позивач категорично не погоджується з прийнятою постановою з накладенням адміністративного стягнення, вважає її такою, що винесена всупереч вимогам законодавства України, що регулює відносини в сфері дорожнього руху, без будь-якого з`ясування обставин справи, які потрібні для її об`єктивного розгляду, оскільки, правил дорожнього руху, а також відсутні будь-які свідки порушення Позивачем ПДР. Позивач вказує, що не порушував Правил дорожнього руху та інспектор патрульної поліції не надав жодних доказів порушення п 17.1 Правил дорожнього руху, що в свою чергу виключає відповідальність позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку із чим просить позов задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 07.12.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ст.ст. 159,162 КАС України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 26.10.2020 року Інспектором Управління патрульної поліції у місті Київ, лейтенантом поліції роти № 1 батальйону № 4 Іщенком Вадимом Володимировичем винесено постанову Серії ЕАМ №3342973 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 6).

При цьому, як зазначено у вказаній постанові, 26.10.2020 року о 20 год. 49 хв. 47 секунд за адресою: м. Київ, бульв. Т.Шевченка, 34, водій, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів позначений дорожнім знаком 5.8 або 5.11 яким забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі, чим порушив вимоги п.17.1 ПДР, за що ч.3 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ч.3 ст.122 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у оскаржуваній постанові, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Крім того, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 26.10.2020р., в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів. При цьому такі докази не були надані ні відповідачем, ні третьої особою, яка надала лише відомості про законність використання зазначеного вище приладу для вимірювання швидкості руху.

Між тим, відповідач по справі не подано відзиву та доказів в обґрунтування наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, суду надано не було.

З урахуванням наведеного, в даному випадку слід окремо зазначити, що відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що відповідачем 1, в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

В даному випадку, суду не надано доказів наявності в діях позивача усіх ознак складу правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП, викладених в оскаржуваній постанові від 26.10.2020 року обставин, оскільки відсутні докази умисного невиконання позивачем правил дорожнього руху, а саме вимог дорожнього знаку 5.8 ПДР України.

Крім того, в оскаржуваній постанові взагалі не зазначено, які конкретно протиправні дії вчинив ОСОБА_1 , оскільки вона містить одночасне посилання на те, що позивач здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, так як в судовому засіданні встановлено, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона вказаного правопорушення, оскільки у судовому засіданні встановлено умислу на його вчинення.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, за викладених у постанові обставин, на думку суду, є недоведеним та не тягне за собою відповідальність за визначеною частиною статті КУпАП.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, інспектором не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, відповідач, який отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, у встановлений строк відзив на позов, із викладенням заперечень проти нього, не подав.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАМ №3342973 від 26.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП України. При цьому, з урахуванням вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку і про закриття справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП України.

Відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,00 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. ст. 38, 122, 251, 254, 280, 289 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції, третя особа: Інспектора лейтенанта поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Іващенка Вадима Володимировича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову від 26 жовтня 2020 року серії ЕАМ №3342973, винесену Інспектором Управління патрульної поліції у місті Київ, лейтенантом поліції роти № 1 батальйону № 4 Іщенком Вадимом Володимировичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови від 26 жовтня 2020 року серії ЕАМ №3342973.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції: на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420,00 грн. (чотириста двадцять грн.).

З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Третя особа: Інспектора лейтенанта поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Іващенка Вадима Володимировича, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Повний текст складений 11.05.2021.

Суддя: