Справа № 380/2520/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року справа №380/2520/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Бабій І.М., представника відповідача Невелич Ю.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 30.03.2020 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУНП у Львівській області, відповідач). З урахуванням аргументів заяви про уточнення позовних вимог (том 1 а.с. 249-250) ОСОБА_1 просить суд

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області В. Віконського від 13.03.2020 за №983 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Пустомитівського відділу поліції ГУНП у Львівській області та порушення ними службової дисципліни»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області В. Віконського від 17.03.2020 за №75о/с «По особовому складу»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Пустомитівського відділу поліції ГУНП у Львівській області з 18.03.2020;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.03.2020 по день поновлення на роботі.

Позовні вимоги ґрунтуються на таких аргументах (том 1 а.с.1-6, том 2 а.с. 18-24, 181-182):

через упереджене ставлення до позивача впродовж січня-лютого 2020 року начальник ГУНП у Львівській області В. Віконський безпідставно наклав на ОСОБА_1 низку дисциплінарних стягнень (догана наказом №266 від 20.01.2020, сувора догана наказом №456 від 31.01.2020, попередження про неповну службову невідповідність наказом №550 від 07.02.2020), правомірність видання яких перевірялась судом в межах адміністративної справи №830/1804/20. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду №830/1804/20 від 19.08.2020, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено повністю, всі перелічені накази про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень скасовано як протиправні. 17.03.2020 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Цьому звільненню передувало службове розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків з боку окремих працівників Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області. Висновок службового розслідування складений та затверджений 20.02.2020, на підставі цього висновку на ОСОБА_1 13.03.2020 наказом №983 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Позивач вказує, що в період, коли проводилось службове розслідування та виносився наказ №983 від 13.03.2020 хворів, що підтверджується листком непрацездатності, зі змістом цього наказу не знайомий, жодних пояснень щодо обставини, зазначених в цьому наказі не надавав. Позивач звертає увагу суду, що оспорюваний наказ №983 від 13.03.2020 винесений на виконання наказу ГУНП у Львівській області від 09.12.2019 №3737 «Про проведення комплексного інспектування оперативно-службової діяльності Пустомитівського відділу поліції ГУНП у Львівській області», так само і як наказ ГУНП у Львівській області №550 від 07.02.2020, яким позивач вже був безпідставно притягнений до дисциплінарної відповідальності, та який вже скасований в судовому порядку. Зазначає, що ці накази базуються на основі акта комплексного інспектування службової діяльності Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області. Посилається на норми статті 61 Конституції України та зазначає, що ніхто не може бути притягнений до відповідальності за одне і те ж правопорушення. Вважає, що у відповідача не було підстав проводити в лютому 2020 року ще одне службове розслідування на виконання того ж наказу ГУНП у Львівській області від 09.12.2019 №3737, а одночасне ініціювання та проведення кількох службових розслідувань за одними і тим же актом інспектування підтверджує упереджене ставлення до нього зі сторони керівництва ГУНП у Львівській області та намагання створити умови для застосування більш суворого стягнення.

Щодо інкримінованих йому порушень ОСОБА_1 зазначає таке: - про те, що він не довів до безпосередніх виконавців План основних заходів ГУНП у Львівській області на 2019 рік, то план таких заходів знаходиться у вільному доступі та розміщений на сайті ГУНП у Львівській області, нормами Інструкції з організації планування в системі Національної поліції, затв. наказом НПУ від 24.12.2015 №202 не передбачено обов`язку керівника відділу поліції особисто ознайомлювати про план запланованих заходів кожного працівника під підпис. Зазначає, що надані відповідачем документи, а саме: План основних заходів Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області на І півріччя 2019 року, ІІ півріччя 2019 року та протоколи оперативних нарад під головуванням ОСОБА_1 свідчать, що позивач, будучи керівником Пустомитівського ВП, сформував та довів, оголосив план основних заходів Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області на І та ІІ півріччя 2019 року особистому складу поліції, які в межах року відділом поліції виконані. Позивач зазначає, що не здійснював порушень норм Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затв. наказом МВС України від 15.11.2017 №930 та Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затв. наказом МВС від 08.02.2019 №100, посилається на те, що матеріали справи не містять будь-яких скарг громадян чи інших осіб щодо допущених порушень при розгляді таких звернень, як і доказів підставності подальшого розгляду таких звернень. Зауважує, що рішення про припинення перевірки за матеріами ЄО особисто не приймав, а уповноважені/відповідальні особи, які до нього з відповідними рапортами не звертались; вказує на відсутність процесуальних рішень у вигляді пред`явлення підозри чи обвинувального акта чи судових рішень щодо таких звернень. Щодо зазначення в спірному наказі про порушення норм Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановлені факту смерті людини, затв спільним наказом Національної поліції України, Міністерства охорони здоров`я та Генеральної прокуратури України від 29.09.2017 №807/1193/279 про те, що ОСОБА_1 затверджував висновки щодо ненасильницької смерті за місцем проживання, складені підлеглими працівниками, не перевіряв їх якість та повноту складання, то позивач зауважує, що складанню висновку щодо ненасильницької смерті за місцем проживання передує певний комплекс заходів (від надходження повідомлення про смерть людини; реєстрації цього повідомлення в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, повідомлень про факт смерті людини; виїзд за місцем проживання людини в т.ч. при необхідності з лікарем/фельдшером; складання висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання), такий висновок є результатом колегіальної роботи та обмежений короткими строками складання. Зауважує, що перед затвердженням такого висновку керівником відділу поліції такий в обов`язковому порядку погоджується керівником слідчого підрозділу. Вважає, що висновки щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання оперативним складом Пустомитівського ВП складались чітко, з дотриманням усіх обов`язкових реквізитів, окремі/поодинокі недоліки свідчать лише про оперативність підготовки цих висновків, обмеженість часових рамок складання таких та не впливають на висновок про ненасильницьку смерть людини, зауваживши, що померлі були особами похилого віку, перебували на обліку в онколога.

Щодо зазначення в наказі, що ОСОБА_1 неналежно здійснювалась організація реагування на правопорушення та події, подолання наслідків надзвичайних ситуацій, а також неналежне виконання службових обов`язків в частині організації та дієвого контролю за дотриманням службової дисципліни, зазначає, що за період керівництва ОСОБА_1 відділом поліції не виникали надзвичайні ситуації, тому не було потреби в подоланні таких. Вказує, що відповідач не надав будь-яких доказів неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків в частині організації контролю за дотриманням службової дисципліни підлеглих працівників, звертає увагу, що таке формулювання в оскарженому наказі дослівно цитує мотиви, зазначені в наказі №550 від 07.02.2020. Позивач вказує, що в оскаржуваному наказі відповідач не зазначив ступеня небезпеки наслідків від вчинених проступків; вважає, що при обранні стягнення відповідач не взяв до уваги низку заохочень та його заслуг під час захисту Батьківщини, участі в АТО. Тому позивач вважає спірні накази протиправними, просить скасувати накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби, а також поновити на його службі, зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідач, ГУНП у Львівській області, позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, письмових та додаткових поясненнях (том 1 а.с. 60-62, том 2 а.с. 28-34, 42-52), просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Відзив/письмові пояснення відповідача містять аналогічні за змістом мотиви до викладених в оскаржуваному наказі №983 від 13.03.2020. Відповідач зауважує, що опитати щодо виявлених у ході інспектування недоліків ОСОБА_1 не видалось можливим, оскільки останній відмовився надавати будь-які пояснення, про що складено відповідний акт від 31.01.2020 № 316/12-2020. Відповідач заперечує твердження позивача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за одне і те саме порушення службової дисципліни. Пояснив, що наказ ГУНП у Львівській області №550 від 07.02.2020 виданий за результатами службового розслідування, проведеного за фактом виявлених порушень в службовій діяльності Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 18.12.2019 №3856 та затвердженого висновком службового розслідування від 20.01.2020. Наказ ГУНП у Львівській області №983 від 13.03.2020 виданий за результатами службового розслідування, проведеного за фактами можливих порушень, допущених працівниками Пустомитівського ГУНП у Львівській області, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 08.01.2020 №69 та затвердженого висновком службового розслідування від 20.02.2020. Вказує, що порушення, за які позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу ГУНП у Львівській області від 07.02.2020 №550, не були предметом повторного дослідження в службовому розслідуванні, на підставі котрого видано наказ ГУНП у Львівській області від 13.03.2020 №983. Зауважує, що у висновку службового розслідування, затвердженого 20.02.2020 описані порушення, які лягли в основу наказу №550, тому притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за одне і те саме порушення службової дисципліни не відбулося. Відповідач вказує, що виявлені в процесі службового розслідування систематичні грубі порушення службової дисципліни, допущені як самим ОСОБА_1 , так і працівниками ввіреного йому підрозділу, призвели до тяжких наслідків та вказували на наявність обтяжуючої обставини при обранні виду стягнення, що застосували до полковника поліції ОСОБА_1 . При цьому, пом`якшуючих обставин для кваліфікації вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку не було встановлено.

Відповідач на вимогу суду надав суду копії матеріалів, які стосуються підстав прийняття оскарженого рішення (том 2 а.с. 54-177). Відповідач також надав оригінал акта, складеного за результатами комплексного інспектування службової діяльності Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області. Суд долучив цей доказ до матеріалів справи до набрання рішенням законної сили.

Оцінюючи питання щодо дотримання позивачем визначених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) строків звернення до суду з вимогою щодо оскарження наказу ГУНП у Львівській області №983 від 13.03.2020 щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції суд зазначає таке.

Позивач стверджує, що в період, коли проводилось службове розслідування та виносився наказ №983 від 13.03.2020 він хворів, що підтверджується листком непрацездатності, зі змістом цього наказу не знайомий, жодних пояснень щодо обставини, зазначених в цьому наказі не надавав. Відповідач стверджує, що наказ №983 від 13.03.2020 Управлінням кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області скерований рекомендованою кореспонденцією 17.03.2020 на адресу позивача. З представленої відповідачем поштової квитанції (том 1 а.с. 65) неможливо встановити на яку адресу ОСОБА_1 скеровувалось поштове повідомлення, при цьому відповідач не представив суду поштового повідомлення з відміткою про вручення ОСОБА_1 цього відправлення. Суд не зміг довідатись інформацію з офіційного сайту Укрпошти про відстеження руху поштового відправлення за VIN кодом НОМЕР_2 за відсутності інформації в базі даних. Суд враховує норми пункту 2 розділу VII Порядку №893, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу за місцем проходження служби поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт довільної форми, що підписується працівником кадрового підрозділу та іншими присутніми під час відмови особами, який долучається до особової справи поліцейського, притягнутого до дисциплінарної відповідальності. 18.03.2020 позивач вийшов на роботу, того ж дня відповідач ознайомив його з наказом №75о/с від 17.03.2020 (том 1 а.с. 57), відповідач не надав доказів особистого ознайомлення ОСОБА_1 з наказом №983 від 13.03.2020, чи будь-яких доказів того, що останній відмовився ознайомлюватись з ним. Наведені обставини свідчать, що позивач у визначений законом спосіб не був ознайомлений з наказом №983 від 13.03.2020, ознайомився з таким в суді (відповідач надав такий на вимогу ухвали суду), тому визначений статтею 122 КАС України строк звернення до суду на оскарження цього наказу позивач не пропустив.

Суд заслухав промови учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 з 2004 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 06.04.2018 обіймав посаду начальника Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі Пустомитівський ВП ГУНП у Львівській області), має військове звання «полковник поліції», є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 (том 1 а.с.12). ОСОБА_1 неодноразово заохочувався (том 2, а.с. 199-232), за останні роки наказом МВС України №2700о/с від 24.12.2014 за багаторічну бездоганну службу, сумлінне ставлення до виконання своїх обов`язків, вагомі особисті досягнення в боротьбі зі злочинністю та охороні громадського порядку, ініціативу та наполегливість нагороджений відзнакою медаллю МВС України « 10 років сумлінної служби»; указом Президента України №53/2016 від 17.02.2016 нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції»; розпорядженням голови Верховної Ради України №47-11 від 31.01.2019 за вагомий особистий внесок у справу боротьби із злочинністю, забезпечення правопорядку, високі досягнення в захисті прав і свобод громадян в складних умовах загрози життю і здоров`ю, високий професіоналізм нагороджений грамотою Верховної Ради України.

09.12.2019 ГУНП у Львівській області прийняло наказ №3737 «Про проведення комплексного інспектування оперативно-службової діяльності Пустомитівського ВП ГУНП», відповідно до якого в період з 10 по 12.12.2019 проведене комплексне інспектування службової діяльності Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області, за результатом якого складений Акт за результатами комплексного інспектування службової діяльності Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області 24.12.2019 затверджений начальником ГУНП у Львівській області В.Віконським (далі акт комплексного інспектування).

20.01.2020 начальник ГУНП у Львівській області В.Віконський прийняв наказ №266 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів та підрозділів ГУНП у Львівській області», відповідно до якого за порушення службової дисципліни, зокрема, частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зат. Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII та пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затв. наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 до начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення догана (том 1 а.с. 13-17).

31.01.2020 начальник ГУНП у Львівській області В.Віконський прийняв наказ №456 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів та підрозділів ГУНП у Львівській області», відповідно до якого за порушення службової дисципліни, зокрема, вимог основних обов`язків поліцейського, затверджених частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог службової телеграми ГУНП у Львівській області від 15.03.2018 №241/05/18-2018 «Про заборону експлуатації службових транспортних засобів з несправним спідометровим обладнанням», п.п.2 п.6.3 розділу І, п.3, п.13 розділу ІІІ, п.4 розділу VI, п.8 розділу VIII «Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України», затв. наказом МВС України від 07.09.2017 №757 та п.19 наказу ГУНП у Львівській області від 28.02.2019 №733 «Про встановлення місць зберігання та єдиного порядку використання службового транспорту структурних підрозділів ГУНП у Львівській області» до начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення сувора догана (том 1 а.с. 18-22).

На виконання наказу №3737 від 09.12.2019 та за результатом комплексного інспектування службової діяльності Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області начальник ГУНП у Львівській області В.Віконський 07.02.2020 прийняв наказ №550 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів та підрозділів ГУНП у Львівській області», відповідно до якого за порушення частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 наказу ГУНП у Львівській області від 19.10.2018 №3667 «Про встановлення часу зміни нарядів Ситуаційних відділів чергових частин та чергових служб ГУНП та доповідь керівництву Головного управління», пункту 8 розділу І Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затв. наказом МВС України від 26.01.2016 №50, пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII та пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затв. наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 до начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність (том 1 а.с. 24-31).

На виконання того ж наказу №3737 від 09.12.2019 та за результатом того ж комплексного інспектування Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області начальник ГУНП у Львівській області В.Віконський 13.03.2020 прийняв другий наказ №983 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Пустомитівського відділу поліції ГУНП у Львівській області та порушення ними службової дисципліни» (том 1 а.с. 66-100). Цей наказ видано за результатами службового розслідування щодо належного виконання службових обов`язків з боку окремих працівників Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 08.01.2020 №69 та затвердженого висновком службового розслідування від 20.02.2020 (том 1 а.с. 101-213).

На сторінках 40-44 наказу №983 від 13.03.2020 (том 1 а.с. 85-87) зацитовані недоліки/факти, які були зафіксовані в акті комплексного інспектування та стали підставою для висновку щодо неналежного виконання службових обов`язків з боку начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_1 , котрий порушив:

- вимоги підпунктів 2, 3, 4, 5 розділу VI «Інструкції з організації планування в системі Національної поліції», затв. наказом НПУ від 24.12.2015 №202 - не довів до безпосередніх виконавців План основних ГУНП у Львівській області на 2019 рік, не організував роботу щодо своєчасного і якісного виконання запланованих заходів з конкретизацією завдань для виконавців (том 1 а.с. 85);

- вимоги пункту 1 розділу ІV «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930 - ознайомлюючись із довідками про припинення перевірки за результатами розгляду звернень громадян, які звертались в Пустомитівський ВП ГУНП, не вивчив суті порушених у них питань, не вжив заходів для об`єктивного вирішення порушених автором звернення питань. Зазначено, що своїми діями полковник поліції ОСОБА_1 позбавив громадян непорушних конституційних прав, визначених статтею 40 Конституції України, а саме права на об`єктивний розгляд їхніх звернень;

- вимоги пункту 3 розділу III «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затв. наказом МВС від 08.02.2019 №100, отримавши матеріали єдиного обліку (долі ЄО), в яких містились відомості про вчинення кримінального правопорушення невідкладно не повернув їх до чергової служби для передавання до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Натомість матеріали ЄО були розглянуті в порядку, передбаченому Законом України «Про зверненням громадян». Зазначено, що своїми діями полковник поліції ОСОБА_1 позбавив громадян непорушних конституційних прав, визначених статтею 40 Конституції України, а саме права на об`єктивний розгляд їх заяв про вчинення відносно них кримінальних правопорушень, що виразилось у невнесенні відомостей по них до ЄРДР. Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що виявленні порушення службової дисципліни, допущенні полковником поліції ОСОБА_1 призвели до тяжких наслідків, оскільки позбавили громадян їхніх невідчужуваних та непорушних конституційних прав;

- вимоги пункту 7 розділу IV «Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановлені факту смерті людини», затв. спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я та Генеральної прокуратури України від 29.09.2017 №807/1193/279 - затверджував висновки щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, складені підлеглими працівниками, не перевіривши якість та повноту складання, оскільки вивченням було встановлено, що вони не підписані лікарем чи фельдшером закладу охорони здоров`я, який констатував факт смерті та проводив огляд трупа, у висновках відсутні: відомості про особу, яка виявила труп, та її пояснення про обставини смерті, відомості про близьких родичів та їх пояснення про обставини смерті, відомості щодо диспансерного спостереження за хворим, дата його останнього лікарем, наявність захворювань, відомості про видачу лікарського (фельдшерського) свідоцтва про смерть;

- вимоги вимог пункту 1 розділу VІІ «Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», затв. Наказом МВС України від 16.02.2018 №111 неналежним чином організував стан реагування підлеглими працівниками на повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, повноту і своєчасність подання інформації до чергової служби вищого рівня, інших органів державної влади, що призвело до не реагування працівниками Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області на окремі повідомлення про кримінальні правопорушення чи інші події;

- не дотримано вимог «Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні", затв. наказом МВС України від 07.07.2017 №575 - не здійснювалась організація своєчасного направлення на місце події слідчо-оперативної групи (далі - СОГ) у повному складі, інших працівників органу, підрозділу поліції залежно від обставин та характеру вчиненого кримінального правопорушення та доставляння за необхідності до місця події спеціалістів інших органів; на першочерговому етапі кримінального провадження не організовувалось складення узгодженого плану слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшуковик) дій, спрямованих на встановлення осіб, що вчинили кримінальні правопорушення; щомісяця не проводився аналіз наявної оперативної та іншої інформації в кримінальних провадженнях щодо нерозкритих кримінальних правопорушень, яким щомісяця за окремим графіком спільно з керівником органу досудового розслідування не заслуховувались члени СОГ, керівники оперативних підрозділів, а за необхідності - інших працівників поліції про результати роботи з розкрилля і розслідування конкретних кримінальних правопорушень, виконання плану слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій; не надавалась практична допомога в їх проведенні; не забезпечувались належні умови зберігання вилучених з місць подій слідів, речових доказів з метою проведення з ними необхідних судових експертиз, виконання щодо цих речових доказів рішень судів; після надходження до органу поліції інформації про вчинення кримінального правопорушення та внесення інформації до ЄРДР, не організовувалось проведення комплексу першочергових заходів та невідкладних слідчих (розшукових) дій, у тому числі за дорученням слідчого, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та з`ясування всіх обставин події, а також не організовувалась та не забезпечувалась подальша робота з розкриття кримінальних правопорушень, по яких особи не встановлені по «гарячих слідах»; не створювались задля належної організації розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів учинених у минулих роках, спеціалізовані постійно діючі СОГ; не організовувалось складення Плану проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; взагалі не проводились оперативні наради про результати роботи СОГ з виявлення осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, так і тих, які викликали суспільний резонанс; не здійснювався контроль за виконанням доручень слідчих, наданих в порядку статті 40 КПК України; не визначено шляхом видання окремого наказу, конкретних осіб, на яких покладаються обов`язки щодо ведення доручень слідчих для їх своєчасного виконання; на оперативних нарадах не здійснювалось інформування про стан виконання доручень слідчих; не розглядався на оперативних нарадах стан досудового розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів, а також факти допущених недоліків у роботі окремих СОГ; не координувалась оперативно-розшукова діяльність підпорядкованих органів, підрозділів поліції під час розшуку підозрюваних та не проводились оперативні наради з питань організації розшуку осіб, які переховуються від органів слідства; не проводились взаємозвірення кількості підозрюваних, оголошених у розшук, та заведених ОРС, за результатами якого повинен складатися акт такого взаємозавірення; щомісяця не організовувалось проведення оперативних нарад щодо результатів роботи з виявлення осіб, які вчинили кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, а про стан досудового розслідування у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини цієї категорії, які викликали суспільний резонанс - щотижня; щомісяця не здійснювалось взаємозвіряння між кількістю обвинувачених, оголошених в розшук за рішенням суду, та заведеними стосовно таких осіб ОРС;

- вимог пункту 2 розділу VII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затв. наказом МВС України від 16.02.2018 №111, - належна організація реагування на правопорушення або події, подолання наслідків надзвичайних ситуацій, забезпечення взаємодії з іншими правоохоронними органами, органами державної влади та місцевого самоврядування, своєчасного інформування.

В наказі №983 від 13.03.2020 зазначено, що «вищевказаним порушенням службової дисципліни зі сторони окремих працівників Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області сприяло неналежне виконання службових обов`язків в частині організації якісного та дієвого контролю за дотриманням службової дисципліни та здійснення індивідуально - виховної роботи із працівниками підпорядкованого підрозділу, зі сторони начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_1 , котрий, як керівник будучи зобов`язаним контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, не вжив відповідних дієвих управлінських рішень для забезпечення належного стану службової дисципліни у підпорядкованому підрозділі, чим порушив службову дисципліну, зокрема основні обов`язки поліцейського, передбачені частиною 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктом 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІ та пунктом 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затв. наказом МВС України 09.11.2016 №1179».

В наказі міститься посилання на те, що дисциплінарна комісія при визначенні виду стягнення, що необхідно застосувати до полковника поліції ОСОБА_1 , враховала, що у нього наявне дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність, а наявне спеціальне звання - полковник поліції, є для нього первинним у Національній поліції України, а тому відповідно до пункту 14 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наступний вид стягнення - пониження у спеціальному званні на один ступінь до ОСОБА_1 застосувати не можливо. Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що виявлені систематичні грубі порушення службової дисципліни, допущені як самим ОСОБА_1 , так і працівниками ввіреного йому підрозділу призвели до тяжких наслідків, та вказують на наявність обтяжуючої обставини для визначення виду стягнення, що слід застосувати до полковника поліції ОСОБА_1 , в ході службового розслідування пом`якшуючих обставин дія кваліфікації вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією не встановлено.

Оскарженим наказом №983 від 13.03.2020 начальник ГУНП у Львівській області В.Віконський за грубе порушення службової дисципліни, зокрема, вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІ, статей 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затв. наказом МВС України 09.11.2016 №1179, пунктів 2, 3, 4, 5 розділу VІ «Інструкції з організації планування в системі Національної поліції», затв. наказом НПУ від 24.12.2015 №202, пункту 1 розділу IV «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затв. наказом МВС України від 15.11.2017 №930, пункту 3 розділу III, пункту 2 розділу VI «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затв. наказом МВС від 08.02.2019 №100, пункту 7 розділу IV «Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини», затв. спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я та Генеральної прокуратури України від 29.09.2017 №807/1193/279, пункту 2 розділу VІІ, пункті 1 розділу VІІ «Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», затв. Наказом МВС України від 16.02.2018 №111, частини 3,4 розділу ІІ, частин 1,3,8 розділу V, частин 3,8 розділу V, частин 4,5 розділу VІІ, частини 6 розділу VІІІ, пункту 4 частини 4 розділу ХІ, пункту 2 частини І Розділу XVI «Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні", затв. наказом МВС України від 07.07.2017 №575 наклав на начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції (том 1 а.с. 87-88).

17.03.2020 на підставі наказу начальника ГУНП у Львівській області №75о/с ОСОБА_1 з 17.03.2020 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Як підставу видання цього наказу зазначено наказ ГУНП від 13.03.2020 №983 (том 1 а.с. 57).

ОСОБА_1 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, в підтвердження чого надав медичні документи (том 1 а.с.33,34,35). Відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ військовослужбовця внутрішніх військ МВС від 16.03.2020 (том 1 а.с. 35) ОСОБА_1 з 15.02.2020 по 16.03.2020 перебував на стаціонарному лікуванні. Позивач повідомив, що з наказом про звільнення він ознайомився 18.03.2020, а в період, коли проводилось службове розслідування та за результатом якого прийнятий наказ №983 від 13.03.2020 про накладення дисциплінарного стягнення перебував на лікарняному, з цим наказом ознайомлений не був його зміст до позивача не доводився. Відповідач доказів ознайомлення позивача з документами, що стосуються службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення суду не надав.

Накладення дисциплінарних стягнень, а саме: догани на підставі наказу №266 від 20.01.2020, суворої догани на підставі наказу №456 від 31.01.2020, попередження про неповну службову невідповідність на підставі наказу №550 від 07.02.2020 та правомірність прийняття цих наказів позивач оскаржив до суду (справа №830/1804/20). 19.08.2020 Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №380/1804/20 (том 1 а.с. 234-241), відповідно до якого позов ОСОБА_1 задовольнив повністю, суд визнав протиправним та скасував:

- пункт 9 наказу начальника ГУНП у Львівській області В. Віконського №266 від 20.01.2020 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів та підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області»;

- пункт 7 наказу начальника ГУНП у Львівській області В. Віконського №456 від 31.01.2020 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів та підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області»;

- пункт 10 наказу начальника ГУНП у Львівській області В. Віконського №550 від 07.02.2020 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Пустомитівського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області»,

а саме в частині накладення зазначеними наказами дисциплінарних стягнень щодо ОСОБА_1 . Це рішення суду набрало законної сили 09.11.2020.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 та пункту 2 частини першої статті 19 КАС України спори з приводу проходження публічної служби віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень і є одним із різновидів публічної служби. Отже, цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Стаття 18 Закону №580-VIII визначає основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (пункти 1, 2 частини першої).

Статтею 19 Закону №580-VIII визначає види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут). Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини другої статті 2 Дисциплінарного статуту керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Обов`язки керівника щодо підлеглих визначені в статті 3 Дисциплінарного статуту. Так, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень. Так до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За визначенням, наведеним в частині першій статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Нормами статті 14 Дисциплінарного статуту визначено таке:

7. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

8. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

9. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

10. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 затверджені Порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України (далі Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: - надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; - подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; - ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; - подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; - брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; - користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (пункт 3 розділу IV Порядку №893).

Факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення (пункт 17 розділу V Порядку №893).

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункти 1,2 розділу VІ Порядку №893).

Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Пункт 2 розділу VII Порядку №893 регламентує, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт довільної форми, що підписується працівником кадрового підрозділу та іншими присутніми під час відмови особами, який долучається до особової справи поліцейського, притягнутого до дисциплінарної відповідальності.

Виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО (пункт 3 розділу VII Порядку №893).

Частиною першою статті 16 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина четверта статті 16).

Частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Згідно зі статтею сьомою цієї статті У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Статтею 22 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179 (далі Правила №1179).

Згідно з пунктом 1 розділу І ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Розділ V «Контроль керівників поліції за дотриманням етики поліцейським» Правил №1179 містить такі норми:

1. Керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи.

3. Керівник органу (підрозділу) поліції повинен:

бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих;

відповідати за віддані (видані) розпорядження (доручення) і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України;

об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України;

заохочувати етичну поведінку;

запобігати виникненню конфлікту інтересів у діяльності підлеглих, а в разі виникнення - сприяти його оперативному вирішенню.

Наказом НП України №202 від 24.12.2015 затверджена Інструкція з організації планування в системі Національної поліції України (далі Інструкція №202), яка визначає:

1) види планів, що розробляються в системі Національної поліції України, порядок їх розроблення та затвердження;

2) порядок планування в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах та відокремлених структурних підрозділах;

3) організацію планування, коригування планів, основні вимоги до їх змісту, структури і реквізитів;

4) організацію виконання запланованих заходів;

5) контроль за виконанням планів.

За визначення, наведеним в пункті 3 Інструкції №202:

- планування процес складання планів, що становить собою сукупність послідовних дій: збирання, систематизація та аналіз вихідної інформації (у тому числі пропозицій виконавців плану), підготовка проекту плану, його узгодження з відповідальними виконавцями і співвиконавцями, затвердження плану, доведення плану до виконавців і співвиконавців;

- план ? заздалегідь накреслена програма заходів, що передбачає порядок, обсяг, термін їх здійснення та виконавців;

- суб`єкт планування орган, підрозділ поліції, який здійснює розроблення плану;

- контроль за виконанням планів сукупність дій, спрямованих на забезпечення своєчасного і повного виконання запланованих заходів, аналіз ходу і результатів їх виконання.

Розділ VI. Організація виконання планів Інструкції №202 містить такі норми:

1. Затверджені плани, а за необхідності і копії планів, витяги з них надсилаються виконавцям у триденний термін після дати затвердження.

2. Плани, що надійшли до органу і підрозділу поліції, доводяться до виконавців у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.

3. Доведення плану до його безпосередніх виконавців може здійснюватися також шляхом проведення спеціальних інструктивних нарад з працівниками, спеціальних занять з найбільш важливих заходів плану, надсилання виконавцям витягів з плану, а також доведення деяких заходів до виконавців в індивідуальному порядку.

4. У разі якщо виконання запланованого заходу покладено на декількох виконавців, а інше в плані не визначено, відповідальним є той, що зазначений першим. Він організовує і координує роботу з виконання заходу, готує і подає узгоджені із співвиконавцями узагальнені підсумкові документи, у яких викладає суть ужитих заходів.

5. У разі необхідності орган чи підрозділ поліції, який є відповідальним виконавцем, готує доручення щодо організації своєчасного і якісного виконання запланованих заходів із конкретизацією завдань для співвиконавців.

6. Співвиконавці зобов`язані брати участь у реалізації запланованого заходу, надавати в установлений строк необхідні матеріали (проекти документів, довідки, відомості).

Розділ VIII. Контроль за виконанням планів Інструкції №202 містить такі норми:

2. Персональна відповідальність за організацію і здійснення контролю за виконанням запланованих заходів, своєчасність надання, повноту і достовірність відомостей про їх виконання покладається на керівника підрозділу, якому доручено виконання цих заходів, або на особу, яка виконує його обов`язки.

3. Працівники поліції, які не забезпечили виконання запланованих заходів у встановлений строк, підлягають притягненню до дисциплінарної відповідальності в установленому законодавством України порядку.

4. Висновки за результатами перевірок (інспектувань) з питань планування повинні ґрунтуватися на оцінці практичної реалізації завдань, а не на наявності відміток, правильності оформлення звітних документів, кількості винесених на розгляд нарад питань.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Стаття 19 Закону № 393/96-ВР визначає обов`язок органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Наказом МВС України №930 від 15.11.2017 затверджений Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (далі Порядок №930), який установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

Розділ ІV. Розгляд звернень громадян, оформлення результатів розгляду звернень та надання відповідей заявникам Порядку №930 містить такі норми:

1. Керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

2. Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

3. Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

5. Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

10. За зверненнями громадян, за якими неможливо своєчасно закінчити перевірку та прийняти в установлений термін рішення, виконавець не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення цього терміну письмово доповідає керівнику органу поліції або його заступнику та порушує питання щодо продовження терміну розгляду в межах, установлених законодавством про звернення громадян. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

12. За результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення.

До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

13. Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

14. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

18. Не розглядаються повторні звернення до одного й того самого органу, від одного й того самого громадянина, з одного й того самого питання, якщо перше звернення вирішено по суті. За такими зверненнями виконавець складає висновок, який затверджує керівник органу.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймається керівництвом органу поліції, про що повідомляють особу, яка подала звернення.

Відповідно до частини першої статті 214 Кримінальний процесуальний кодекс України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Наказом МВС України №100 від 08.02.2019 затверджений Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі Порядок №100), який регулює ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах (управліннях, відділах, відділеннях) поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІТС ІПНП).

За визначенням наведеним в пункті 2 Порядку №100

- єдиний облік (далі - ЄО) - прийняття та реєстрація органами (підрозділами) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події;

- прийняття та реєстрація заяв (повідомлень) - отримання заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події та присвоєння їм порядкового номера уповноваженими службовими особами органів (підрозділів) поліції;

- уповноважена службова особа - працівник чергової служби, у разі відсутності в структурі органу (підрозділу) поліції відповідної чергової служби - інший визначений керівництвом органу (підрозділу) поліції працівник, якого уповноважено на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку №100 поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку №100 поліцейський у разі встановлення в анонімних заявах чи повідомленнях відомостей, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, який вживає заходів у порядку, зазначеному в абзаці другому пункту 11 цього розділу.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку №100 заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Керівник головного управління Національної поліції та його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, у разі встановлення в отриманій(ому) від уповноваженої службової особи заяві (повідомленні) відомостей, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно повертає її (його) до чергової служби для передавання до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до приписів розділу VІ Порядку №100:

1. Повноту і достовірність інформації, унесеної до ІТС ІПНП (журналу ЄО) на підставі заяв (повідомлень), забезпечує уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції, яка внесла цю інформацію.

2. Контроль за своєчасною реєстрацією уповноваженою службовою особою в ІТС ІПНП (журналі ЄО) заяв (повідомлень) покладається на безпосереднього керівника органу (підрозділу) поліції, де працює уповноважена службова особа.

3. Контроль за дотриманням вимог цього Порядку в органі (підрозділі) поліції здійснює керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, шляхом:

- перевірки щодня ведення ІТС ІПНП (журналу ЄО) щодо повноти внесеної інформації про заяви (повідомлення);

- заслуховування щокварталу на нарадах стану прийняття та реєстрації в органі (підрозділі) поліції заяв (повідомлень).

Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України, Генеральної прокуратури України № 807/1193/279 від 29.09.2017 затверджений Порядок

взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини (далі Порядок № 807/1193/279), який визначає механізм взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України під час перевірки обставин смерті людини.

За визначенням, наведеним в пункті 2 цього Порядку смерть за місцем проживання - смерть, яка настала в приміщенні (усіх його складових частинах), яке знаходиться у власності або користуванні особи (за винятком санаторно-курортних закладів та готелів) та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також на присадибній земельній ділянці, прилеглій до приватного будинку.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку № 807/1193/279 у разі смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку на місце події виїжджає лікар, а у випадках, передбачених наказом №545, фельдшер закладу охорони здоров`я, який констатує факт смерті, проводить огляд трупа, за результатами якого інформує органи та підрозділи Національної поліції та адміністрацію закладу охорони здоров`я, що забезпечує потреби населення у медичному обслуговуванні на відповідній території, про можливість встановлення причини смерті без патологоанатомічного розтину та видачі лікарського свідоцтва про смерть (фельдшерської довідки про смерть).

Розділ IV Порядку №807/1193/279 регламентує Порядок дій уповноважених працівників органів та підрозділів Національної поліції:

- здійснюють реєстрацію в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, форма якого наведена у додатку 2 до Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06 листопада 2015 року № 1377, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1498/27943, повідомлень про факт смерті людини, у тому числі повідомлень, що надійшли від закладів охорони здоров`я;

- виїжджають негайно при надходженні повідомлення про факт смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку відповідно до пункту 3 розділу II цього Порядку на місце події разом з лікарем, а у випадках, передбачених наказом № 545, - з фельдшером та за необхідності - з іншими спеціалістами;

- за результатами огляду трупа, після з`ясування обставин смерті та за відсутності ознак насильницької смерті чи підозри на таку складають висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання (далі - Висновок), форма якого наведена у додатку до цього Порядку, до якого додаються фотознімки трупа та місця його виявлення.

7. Висновок в обов`язковому порядку погоджується з керівниками слідчого підрозділу та іншого структурного підрозділу Національної поліції України, в якому працює посадова особа, яка його склала, та затверджується керівником територіального органу поліції у строк не пізніше семи днів з дати надходження повідомлення про смерть людини після перевірки якості та повноти складання Висновку. При виявленні недоліків Висновок повертається посадовій особі, яка його склала, для їх усунення та в установленому цим пунктом порядку подання для повторного погодження та затвердження.

8. Погоджені та затвердженні Висновки зберігаються в підрозділі, визначеному керівником територіального органу Національної поліції України.

Типова форма висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання затверджена Додатком до Порядку №807/1193/279.

Наказом МВС України №111 від 16.02.2018 затверджена Інструкція з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі Інструкція №111), яка встановлює порядок реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП).

За визначенням, наведеним в пункті 2 розділу І Інструкції №111:

- оперативне реагування - скоординовані дії чергової служби, нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів, спрямовані на організацію невідкладного прибуття працівників поліції до заявника або на вказане місце події з метою припинення правопорушення, установлення особи та затримання ймовірного правопорушника, збереження слідів злочину, а також надання допомоги потерпілим особам у межах повноважень поліції;

слідчо-оперативна група (далі - СОГ) - організаційна форма взаємодії слідчих (дізнавачів), працівників оперативних та інших підрозділів поліції, з метою виявлення, фіксації, вилучення та пакування слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установлення свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції №111 органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснювати:

1) реагування на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб, направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяння їх реалізації;

2) підтримання постійної готовності сил і засобів Національної поліції України до реагування на правопорушення або події;

3) орієнтування всіх видів нарядів про вчинення кримінальних та інших правопорушень, прикмети осіб, які їх учинили, об`єкти посягань;

4) особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, попередження чи припинення правопорушень, виявлення та затримання осіб, які їх учинили, усунення негативних наслідків правопорушень або подій;

5) організацію обміну інформацією та взаємодії з іншими правоохоронними органами, органами державної влади та місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності під час реагування на правопорушення або події;

6) особисту безпеку працівників поліції, організацію їх навчання щодо дій у типових та екстремальних ситуаціях;

7) оперативне інформування чергових служб вищого рівня, інших органів державної влади, підприємств, установ, організацій, до компетенції яких відноситься питання надання допомоги громадянам, які звернулись з відповідною заявою або повідомленням до органу (підрозділу) поліції.

2. Заяви та повідомлення про правопорушення або події працівниками чергової служби органів (підрозділів) поліції реєструються в інформаційних ресурсах системи ІПНП.

Розділ VІІ. Обов`язки керівників органів (підрозділів) поліції щодо реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування чергової служби вищого рівня Інструкції №111 містить такі норми:

1. За організацію реагування на повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, достовірність, повноту і своєчасність подання інформації до чергової служби вищого рівня, інших органів державної влади відповідають начальники органів (підрозділів) поліції або особи, які виконують їх обов`язки.

2. З метою організації належного реагування на правопорушення або події, подолання наслідків надзвичайних ситуацій, забезпечення взаємодії з іншими правоохоронними органами, органами державної влади та місцевого самоврядування, своєчасного інформування на місця подій виїжджають:

1) начальники ГУНП або особи, які виконують їх обов`язки - під час отримання повідомлень про вбивства, розбої, кримінальні правопорушення, учинені із застосуванням вогнепальної зброї чи вибухівки, а також правопорушення або події, які можуть викликати суспільний резонанс;

2) відповідальні по ГУНП, начальники ТВП або особи, які виконують їх обов`язки - під час отримання повідомлень про тяжкі, особливо тяжкі злочини, правопорушення або події, які можуть викликати суспільний резонанс, та особисто з місця події доповідають начальникові ГУНП або особі, яка виконує його обов`язки;

3) інші особи керівного складу ГУНП, ТВП - у випадках, передбачених Інструкцією чергової служби та Алгоритмом орієнтовних невідкладних дій працівника чергової служби.

3. За фактами невиїзду начальників органів (підрозділів) поліції або осіб, які виконують їхні обов`язки, інших посадових осіб органів (підрозділів) поліції на місця вчинених кримінальних правопорушень чи подій, визначених підпунктами 1-3 пункту 2 цього розділу, призначаються та проводяться службові розслідування.

4. У разі неможливості негайного реагування силами добового наряду на отримані повідомлення про правопорушення або події начальник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, визначає додаткові сили і засоби, які необхідно задіяти для реагування на ці повідомлення, та дає доручення оперативному черговому щодо їх направлення на місця подій.

5. У разі отримання доповіді оперативного чергового про надходження анонімного повідомлення щодо загрози безпеці людей, знищення чи пошкодження об`єктів власності або можливого вчинення терористичного акту начальник ГУНП, особа, яка виконує його обов`язки, або відповідальний від керівництва ГУНП з урахуванням інформації, у тому числі отриманої від підрозділів кіберполіції, карного розшуку, вибухотехнічної служби, інших підрозділів поліції, про джерело її надходження (спам, повторність тощо), про об`єкт загрози знищення чи пошкодження (наявність охорони, технічних систем контролю доступу, металошукачів, ужиття заходів з виявлення сторонніх предметів тощо), її зміст (неконкретність інформації щодо загрози безпеці людей, знищення чи пошкодження об`єктів власності або можливого вчинення терористичного акту, інформація щодо загрози численній кількості об`єктів, відсутність ознак виконання загроз тощо) негайно приймає рішення про порядок реагування (види та кількість нарядів, які необхідно направити на місце події, необхідність проведення евакуаційних заходів тощо), зважаючи на ймовірність потенційної загрози та її реальність.

Наказом МВС України №575 від 07.07.2017 затверджена Інструкція з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні (далі Інструкція №575).

Як зазначено в пункті 1 розділу І Інструкції №575 основним завданням взаємодії органів досудового розслідування Національної поліції України з іншими структурними підрозділами апарату центрального органу управління поліцією, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції та їх територіальними (відокремленими) підрозділами, територіальними органами поліції та їх територіальними (відокремленими) підрозділами (далі - органи та підрозділи поліції) є запобігання кримінальним правопорушенням, їх виявлення та розслідування, притягнення до встановленої законодавством відповідальності осіб, які їх учинили, відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями шкоди, відновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з пунктом 1 розділу І Інструкції №575 основними принципами взаємодії є:

1) швидке, повне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень;

2) самостійність слідчого в процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється;

3) оптимальне використання наявних можливостей органів досудового розслідування та оперативних підрозділів Національної поліції України у запобіганні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень;

4) дотримання загальних засад кримінального провадження;

5) забезпечення нерозголошення даних досудового розслідування.

Відповідно до приписів розділу ІІ. Організація взаємодії при надходженні до органу, підрозділу поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та реагуванні на них Інструкції №575:

1. Про надходження до органу, підрозділу поліції заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення уповноважений працівник чергової частини зобов`язаний негайно доповісти керівникові органу досудового розслідування, який визначає слідчого, що здійснюватиме досудове розслідування, а також поінформувати керівника органу, підрозділу поліції.

2. Слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати розслідування.

3. Начальники ГУНП, їх територіальних (відокремлених) підрозділів є відповідальними за організацію своєчасного направлення на місце події слідчо-оперативної групи (далі - СОГ) у повному складі, інших працівників органу, підрозділу поліції залежно від обставин та характеру вчиненого кримінального правопорушення та доставляння за необхідності до місця події спеціалістів інших органів.

4. Після надходження до органу, підрозділу поліції інформації про вчинення кримінального правопорушення та внесення інформації до ЄРДР під керівництвом начальника органу, підрозділу поліції здійснюється комплекс першочергових заходів та невідкладних слідчих (розшукових) дій, у тому числі за дорученням слідчого, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та з`ясування всіх обставин події.

5. СОГ створюються при чергових частинах органів та підрозділів поліції. Склад цих груп формується з числа працівників поліції відповідно до графіка чергування, затвердженого керівником органу, підрозділу поліції та погодженого з керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до приписів розділу V. Організація роботи СОГ під час досудового розслідування кримінальних правопорушень Інструкції №575:

1. Діяльність СОГ здійснюється на підставі плану проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, який розробляється з урахуванням наданих обґрунтованих пропозицій усіх працівників, уключених до складу СОГ. У зазначеному плані відображаються версії вчинення кримінального правопорушення, заходи, спрямовані на їх перевірку, а також зазначаються конкретні виконавці та строки виконання. План погоджується керівниками органу досудового розслідування і оперативного підрозділу та затверджується керівником територіального органу, підрозділу поліції. Якщо план проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій виконано, а кримінальне правопорушення залишається нерозкритим, розроблюється план додаткових заходів. Виконання зазначених планів контролюється керівниками органу досудового розслідування та відповідних оперативних підрозділів за напрямами роботи.

Оперативний супровід досудового розслідування забезпечується з моменту створення СОГ і до ухвалення судом вироку або постановлення ухвали, які набрали законної сили, або у разі закриття кримінального провадження.

2. Працівники оперативних підрозділів, включені до складу СОГ, щотижня інформують слідчого - керівника СОГ про стан виконання наданих письмових доручень та запланованих заходів, а на його вимогу надають документи, що підтверджують обсяги проведеної ними роботи.

Працівники оперативного підрозділу, включені до складу СОГ, самостійно надають слідчому обґрунтовані пропозиції щодо необхідності проведення конкретних слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

3. Результати роботи СОГ з виявлення осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, розглядаються на оперативних нарадах при керівникові територіального органу, підрозділу поліції за участю керівників органу досудового розслідування та інших структурних підрозділів органу, підрозділу поліції щомісяця, а стан досудового розслідування кримінальних правопорушень, які викликали значний суспільний резонанс, - щотижня.

Відповідно до пункті 4,5 розділу VІІ Інструкції №575:

4. Керівник територіального органу, підрозділу поліції на першочерговому етапі кримінального провадження зобов`язаний:

1) у кримінальних провадженнях, у яких не встановлено осіб, що вчинили кримінальні правопорушення, невідкладно організувати складення узгодженого плану слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на їх встановлення; виконання зазначеного плану контролюється керівниками органу досудового розслідування та відповідних оперативних підрозділів за напрямами роботи;

2) щомісяця проводити аналіз наявної оперативної та іншої інформації в кримінальних провадженнях щодо нерозкритих кримінальних правопорушень;

3) щомісяця за окремим графіком спільно з керівником органу досудового розслідування заслуховувати членів СОГ, керівників оперативних підрозділів, а за необхідності - інших працівників поліції про результати роботи з розкриття і розслідування конкретних кримінальних правопорушень, виконання плану слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій, надавати практичну допомогу в їх проведенні;

4) забезпечити належні умови зберігання вилучених з місць подій слідів, речових доказів з метою проведення з ними необхідних судових експертиз, виконання щодо цих речових доказів рішень судів.

5. Стан досудового розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів, а також факти допущення недоліків у роботі окремих СОГ не рідше одного разу на місяць розглядаються керівником територіального органу, підрозділу поліції на оперативних нарадах. Особлива увага при цьому повинна приділятися стану взаємодії між слідчими та працівниками оперативних та інших підрозділів, уключеними до складу СОГ. У разі необхідності оперативно вживаються заходи щодо поновлення або посилення складу цих СОГ.

Відповідно до пункту 6 розділу VІІІ Інструкції №575:

6. Керівник територіального органу поліції (у разі якщо оперативне супроводження досудового розслідування здійснюється територіальним (відокремленим) підрозділом - керівник цього територіального (відокремленого) підрозділу):

1) координує оперативно-розшукову діяльність підпорядкованих органів, підрозділів поліції під час розшуку підозрюваних;

2) щокварталу проводить оперативні наради з питань організації розшуку осіб, які переховуються від органів слідства.

7. Керівник територіального органу, підрозділу поліції спільно з керівниками органу досудового розслідування та оперативного підрозділу із залученням представників підрозділів інформаційного забезпечення щомісяця проводять взаємозвірення кількості підозрюваних, оголошених у розшук, та заведених ОРС, за результатами якого складається акт такого взаємозвірення, який затверджується керівником територіального органу, підрозділу поліції.

Відповідно до пункту 4 розділу ХІ Інструкції №575 в обов`язки керівника органу досудового розслідування входить розгляд щомісяця на оперативних нарадах за участю керівника територіального органу, підрозділу поліції та керівників його структурних підрозділів результатів роботи з виявлення осіб, які вчинили кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, а стан досудового розслідування в кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини цієї категорії, які викликали суспільний резонанс, - щотижня.

Відповідно до пункту 1 розділу ХVІ Інструкції №575 керівник територіального органу, підрозділу поліції: 2) щомісяця здійснює взаємозвіряння між кількістю обвинувачених, оголошених у розшук за рішенням суду, та заведеними стосовно таких осіб ОРС.

Відповідно до частини другої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 19) частини першої статті 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» №1104 від 19.11.2012 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі Порядок №1104).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1104 речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані. Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення. На речові докази, які не можуть бути належним чином упаковані через громіздкість чи з інших причин, прикріплюється бирка у спосіб, що унеможливлює її зняття, зміну або пошкодження. На упаковці (бирці) проставляються підписи осіб, які брали участь у процесуальній дії, та зазначається інформація про вміст упаковки, найменування проведеної процесуальної дії, дата її проведення та номер кримінального провадження.

Пунктом 5 Порядку №1104 визначено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Згідно з пунктом 7 Порядку №1104 вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження. Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

Пунктом 8 Порядку №1104 передбачено, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження. Відповідальною за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі є посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що призначається наказом керівника такого органу або наказом керівника слідчого підрозділу, підрозділу дізнання відповідно до повноважень (далі - відповідальна особа). Згідно із зазначеним наказом з числа посадових осіб органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, призначається також особа, яка заміщує відповідальну особу в разі її відпустки, відрядження чи тривалої відсутності з інших причин, та особа, в якої на відповідальному зберіганні знаходиться дублікат ключів від обладнаного приміщення чи спеціального сейфа.

Стаття 77 Закону №580-VIII визначає підстави звільнення зі служби в поліції. Згідно з частиною першою цієї статті поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється в т.ч. у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби (частина друга та третя статті 77 Закону №580-VIII).

Оцінюючи фактичні обставини справи та аргументи сторін через призму наведених норм права суд керується такими міркуваннями:

У висновку службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків з боку окремих працівників Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області (том 1 а.с. 101-2136) (за матеріалами комплексного інспектування службової діяльності Пустомитівського ВП ГУНП У Львівській області, проведеного в період з 10-12 грудня 2019 на підставі наказу ГУНП у Львівській області №3737 від 09.12.2019) дисциплінарна комісія дійшла висновку, серед іншого, про грубе порушення службової дисципліни зі сторони начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області, що виразилось у тому, що ОСОБА_1 :

- не довів до безпосередніх виконавців план основних заходів ГУНП на 2019 рік, не організував роботу щодо своєчасного та якісного виконання запланованих заходів із конкретизацією завдань до виконавців, чим порушив вимоги пунктів 2, 3, 4, 5 розділу VІ «Інструкції з організації планування в системі Національної поліції», затв. наказом НПУ від 24.12.2015 №202 (том 1 а.с. 101, стор. 7-8 акта комплексного інспектування).

У висновку службового розслідування та акті комплексного інспектування (том 1 а.с. 101,199 стор. 7 акта комплексного інспектування) зазначено, що службовою телеграмою за підписом начальника ГУНП від 14.01.2019 №54/03/12-2019 до територіальних відділів, відділень поліції скеровано вказівку про виконання плану основних заходів ГУНП на 2019 рік; план основних заходів ГУНП на 2019 рік у Пустомитівському ВП ГУНП не був отриманий, зареєстрований та доведений до безпосередніх виконавців.

Норми пункту 2 розділу VI Інструкції №202 визначають, плани, що надійшли до органу і підрозділу поліції, доводяться до виконавців у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1242. Зазначена типова інструкції втратила чинність на підставі Постанови КМ №55 від 17.01.2018, якою затверджена Типова інструкція з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну (далі Інструкція №55).

Відповідно до пункту 24 цієї Інструкції електронний документ вважається одержаним адресатом з моменту надходження відправнику електронного повідомлення із зазначеним часом про доставку цього документа адресату.

У разі ненадходження відправнику протягом шести годин з моменту відправки електронного документа, електронного повідомлення про доставку цього документа адресату вважається, що такий документ адресатом не одержано. У такому випадку відправник вживає всіх можливих заходів до забезпечення одержання адресатом відповідного документа в електронній формі.

В акті комплексного інспектування зазначено, що план основних заходів ГУНП у Львівській області на 2019 рік Пустомитівським ВП ГУНП не отриманий та не зареєстрований, службова телеграма про виконання плану основних заходів ГУНП на 2019 рік працівниками чергової частини Пустомитівського ВП не роздруковувалась та міститься в архіві непрочитаних повідомлень в статусі «не прочитано». Оцінюючи такі обставини суд зауважує, та обставина, що працівники чергової частини Пустомитівського ВП/канцелярії не зареєструвати службову телеграму з планом основних заходів ГУНП на 2019 рік і не передали таку на розгляд ОСОБА_1 як керівнику Пустомитівського ВП, не може ставитись в провину ОСОБА_1 . Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 був обізнаний про план основних заходів ГУНП у Львівській області на 2019 рік (том 2 а.с. 183-198) з інших джерел, а також організував на його основі розробку та затвердив Плани основних заходів Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області на І півріччя 2019 року, ІІ півріччя 2019 року, котрі були доведені до відома особового складу відділу поліції, визначено відповідальних осіб за виконання запланованих заходів та терміни виконання (том 3 а.с. 7-38). Таким чином, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив вимоги Інструкції №202.

- «ознайомлюючись із довідками про припинення перевірки за результатами розгляду звернень громадян, які звертались в Пустомитівський ВП ГУНП, не вивчив суті порушених у них питань, не вжив заходів для об`єктивного вирішення порушених автором звернення питань, чим порушив вимоги пункту 1 розділу ІV «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930» (том 1 а.с. 102-106, 199, стор. 13-15 акта комплексного інспектування).

Так, у висновку службового розслідування зазначено, що факти порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» та Інструкції №930 стосувались, зокрема, звернення гром. ОСОБА_2 , про проникнення до будинку сусідів візуально знайомих людей (матеріали єдиного обліку (ЄО) №12914 від 15.10.2019 доручені для розгляду ст.лейтенанту ОСОБА_3 ), зверненням ОСОБА_4 про погрозу невідомих осіб фізичною розправою (матеріали ЄО №12956 від 16.10.2019 доручені для розгляду капітану поліції ОСОБА_5 ), звернення директора ліцею №2 м. Зимна Вода ОСОБА_6 про водіння неповнолітніми автомобілем (матеріали ЄО №14562 від 20.11.2019 доручені для розгляду капітану поліції ОСОБА_7 ), звернення першого заступника Давидівської сільської ради ОТГ ОСОБА_8 щодо несанкціонованого вивантаження твердих побутових відходів у не відведеному для цього місці (матеріали ЄО №14620 від 21.11.2019 доручені для розгляду ст.лейтенанту ОСОБА_3 ), звернення гром. ОСОБА_9 щодо можливих неправомірних дій Сокільницької сільської ради, а саме вимаганні хабара (матеріали ЄО №14812 від 26.11.2019 доручені для розгляду ст.лейтенанту ОСОБА_10 ), звернення гром. ОСОБА_11 про можливе вчинення правопорушення, а саме зникнення струн багатократного координатного з`єднання (матеріали ЄО №12373 від 03.10.2019 - доручені для розгляду ст. лейтенанту Орищин І.В.), звернення гром ОСОБА_12 щодо перекриття автомобільної дороги сполученням с.Красів-смт. Щирець металобрухтом, блокування руху автомобілів (матеріали ЄО №14015 від 07.11.2019 - доручені для розгляду капітану поліції ОСОБА_13 )

Суд враховує, щодо матеріалів ЄО №12914 від 15.10.2019 сержант поліції ОСОБА_3 надав пояснення, що заявниця відмовилась від написання заяви/пояснення (том 2 а.с. 128); щодо матеріалів ЄО №12956 від 16.10.2019 капітан поліції ОСОБА_5 надав пояснення, що по цих матеріалах заявник був відсутній, тому розгляд такого припинено (том 1 а.с. 127); щодо матеріалів ЄО №14562 від 20.11.2019 капітан поліції ОСОБА_7 надав пояснення про те, що заявниця повідомила, що конфлікт вирішено, допомоги поліції не потрібно (том 1 а.с. 121); щодо матеріалів ЄО №14620 від 21.11.2019 ст.лейтенант ОСОБА_3 надав пояснення, що за даним фактом власника автомобіля не вдалось встановити, оскільки на запит в планшетному пристрої не надійшло відповіді (том 1 а.с. 128); щодо матеріалів ЄО №14812 від 26.11.2019 ст.лейтенант Сало А.В. надав пояснення, що гром. ОСОБА_9 від будь-яких пояснень відмовився, як і від співпраці з працівниками поліції щодо неправомірних дій Сокільницької сільської ради (том 1 а.с. 125); щодо матеріалів ЄО №12373 від 03.10.2019 ст. лейтенант Бутрин/ ОСОБА_14 надала пояснення, що заявник просив це повідомлення не розглядати, оскільки не було факту крадіжки, виклик здійснив передчасно; щодо матеріалів ЄО №14015 від 07.11.2019 капітан поліції ОСОБА_13 надала пояснення, що матеріали скеровано за територіальністю в Миколаївське ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області (том 1 а.с. 122).

Оцінюючи наведені обставини суд зазначає, затверджувані ОСОБА_1 довідки про припинення перевірки за результатами розгляду наведених вище звернень громадян не потребували додаткового розгляду, оскільки в більшості випадків заявники відмовились від звернень з причини вирішення того чи іншого питання/конфлікту. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутні істотні порушення норм Порядку №930, а відповідачем не доведено завдання такими діями будь-якої шкоди;

- отримавши матеріали єдиного обліку (далі ЄО), в яких містились відомості про вчинення кримінального правопорушення не повернув такі до чергової служби для передавання до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, матеріали ЄО були розглянуті в порядку, передбаченому Законом України «Про зверненням громадян», чим порушив вимоги пункту 3 розділу III «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затв. наказом МВС від 08.02.2019 №100 (том 1 а.с. 111-115, 119, стор. 18-27 акта комплексного інспектування).

Так, у висновку службового розслідування зазначено, що факти порушення норм Порядку №100 стосувались матеріалів ЄО №13421 від 25.10.2019 за зверненням гром. ОСОБА_15 про побиття її сусідом; ЄО №11740 від 20.10.2019 за зверненням ОСОБА_16 , про те, що остання залишила в туалеті ТЦ «Ашан» свій мобільний телефон, при поверненні такого не знайшла; ЄО №14655 від 22.11.2019 за зверненням ОСОБА_17 про те, що остання через систему Інтернет перерахувала кошти в сумі 7800 грн., проте товар не отримала; ЄО №12762 від 11.10.2019 за зверненням ОСОБА_18 про побиття та викрадення сумки; ЄО №12364 від 03.10.2019 за зверненням ОСОБА_19 про викрадення телефону; ЄО №14778 від 24.11.2019 за зверненням ОСОБА_20 про заволодіння невідомими особами її коштами.

Суд враховує, що опитані в ході проведення службового розслідування: - заступник начальника Пустомитівського ВП Копотюк В.О. щодо матеріалів ЄО №13421 від 25.10.2019 надав пояснення, що ОСОБА_15 відмовилась від будь-яких претензій до свого сусіда (том 2 а.с. 120); - лейтенант поліції ОСОБА_10 щодо матеріалів ЄО №11740 від 20.10.2019 надав пояснення, що на місце події виїжджав особисто, персонал ТЦ повідомив, що ніхто телефон не бачив, заявниця в повідомленні та поясненні вказала, що такий залишила сама в туалеті (том 1 а.с. 125); - лейтенант поліції ОСОБА_21 щодо матеріалів ЄО №14655 від 22.11.2019 надав пояснення, що ним прийнято рішення про припинення перевірки, оскільки в цих матеріалах були відсутні ознаки кримінального правопорушення (том 1 а.с. 129); - заступник начальника слідчого відділу Пустомитівського ВП Білий Б.В. щодо матеріалів ЄО №12364 від 03.10.2019 надав пояснення, відповідно до яких заявниця надала пояснення зі змісту якого факт крадіжки заперечує, а мобільний телефон втратила з власної необережності (том 1 а.с. 120); що стосується матеріалів ЄО №12762 від 11.10.2019 у висновку службового розслідування міститься інформація про те, що до матеріалів ЄО долучено заяву ОСОБА_18 , в якій останній просить його телефонне повідомлення не розглядати.

Наведені обставини свідчать про те, що за результатом вивчення обставин матеріалів ЄО та за результатом спілкування безпосередніх виконавці з їх авторами звернень такі не містили відомостей про вчинення кримінального правопорушення, тому були розглянуті в порядку Закону України «Про звернення громадян». При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що особи, яким доручено розгляд звернення/повідомлення подавали на ім`я ОСОБА_1 як керівника відділу поліції відповідний рапортом про наявність в матеріалах звернення/повідомлення відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Відповідач не надав суду доказів того, що автори звернень надалі звертались із скаргами на дії/бездіяльність поліцейських щодо неналежного розгляду їх звернення, як і процесуальних рішень судів щодо таких звернень. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутні істотні порушення норм Порядку №100, а відповідачем не доведено завдання такими діями будь-якої шкоди;

- затверджував висновки щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, складені підлеглими працівниками, не перевіривши якість та повноту складання, чим порушив вимоги пункту 7 розділу IV «Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановлені факту смерті людини», затв. спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я та Генеральної прокуратури України від 29.09.2017 №807/1193/279 (том 1 а.с. 115-117, 199, стор. 28-30 акта комплексного інспектування).

У висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 в порушення норм Порядку №807/1193/279 - затверджував висновки щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, складені підлеглими працівниками, які не були підписані лікарем чи фельдшером закладу охорони здоров`я, який констатував факт смерті та проводив огляд трупа, у висновках були відсутні: відомості про особу, яка виявила труп, та її пояснення про обставини смерті, відомості про близьких родичів та їх пояснення про обставини смерті, відомості щодо диспансерного спостереження за хворим, дата його останнього лікарем, наявність захворювань, відомості про видачу лікарського (фельдшерського) свідоцтва про смерть.

Суд оглянув долучені до матеріалів справи висновки щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання (том 2 а.с. 82-177) та дійшов висновку, що такі містять необхідні відомості щодо обставин ненасильницької смерті людини. Суд враховує, що в матеріалах по факту ненасильницької смерті в поодиноких випадках відсутні прізвище та ініціали лікаря, який констатував смерть, разом з тим такі матеріали містять підпис лікаря, засвідчений відбутком його іменної круглої печатки, що містить ці відомості. Посилання відповідача про те, висновки щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, складені працівниками Пустомитівського ВП на двох аркушах, що суперечить встановленій формі, не спростовує того, що такі висновки містили необхідні відомості про особу, яка виявила труп, пояснення щодо обставин смерті та місця смерті, обстановки в місці виявлення трупа, опис трупа, наявність захворювань, причини смерті. Суд зауважує, що в матеріалах щодо ненасильницької смерті за висновком лікаря зазначені такі причини смерті осіб старість, онкохворі, серцево-судинна недостатність, хвороби серця. Такі висновки відповідно до норм пункту 7 Порядку №807/1193/279 у встановленому порядку погоджені керівником слідчого підрозділу та затверджені ОСОБА_1 як керівником відділу поліції. З огляду на такі міркування суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення норм Порядку №807/1193/279, а відповідачем не доведено завдання такими діями будь-якої шкоди;

- неналежним чином організував стан реагування підлеглими працівниками на повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, повноту і своєчасність подання інформації до чергової служби вищого рівня, інших органів державної влади, що призвело до не реагування працівниками Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області на окремі повідомлення про кримінальні правопорушення чи інші події, чим порушив вимоги пункту 1 розділу VІІ «Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», затв. Наказом МВС України від 16.02.2018 №111 (том 1 а.с. 118, 200, стор. 59 акта комплексного інспектування). Не здійснювалась організація своєчасного направлення на місце події слідчо-оперативної групи (далі - СОГ) у повному складі, інших працівників органу, підрозділу поліції залежно від обставин та характеру вчиненого кримінального правопорушення та доставляння за необхідності до місця події спеціалістів інших органів; на першочерговому етапі кримінального провадження не організовувалось складення узгодженого плану слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшуковик) дій, спрямованих на встановлення осіб, що вчинили кримінальні правопорушення; щомісяця не проводився аналіз наявної оперативної та іншої інформації в кримінальних провадженнях щодо нерозкритих кримінальних правопорушень, яким щомісяця за окремим графіком спільно з керівником органу досудового розслідування не заслуховувались члени СОГ тощо, чим порушив вимоги «Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні", затв. наказом МВС України від 07.07.2017 №575 (том 1 а.с. 149, 200, стор. 59 акта комплексного інспектування).

У висновку службового розслідування зазначено, що начальник Пустомитівського ВП ОСОБА_1 не здійснював виїзди на місця події за фактом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, як приклад називаються усі злочини проти власності, а саме кримінальні провадження; №0001694 від 07.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України за фактом крадіжки майна з будинку Стахури; №0001618 від 24.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України за фактом крадіжки майна з будинку ОСОБА_22 , №0001675 від 03.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України.

Норми підпункту 2 пункту 2 розділу VІІ Інструкції №111 визначено, що з метою організації належного реагування на правопорушення або події, подолання наслідків надзвичайних ситуацій, забезпечення взаємодії з іншими правоохоронними органами, органами державної влади та місцевого самоврядування, своєчасного інформування на місця подій начальники ГУНП або особи, які виконують їх обов`язки виїжджають під час отримання повідомлень про вбивства, розбої, кримінальні правопорушення, учинені із застосуванням вогнепальної зброї чи вибухівки, а також правопорушення або події, які можуть викликати суспільний резонанс.

За наведених обставин суд вважає безпідставним твердження відповідача щодо порушення наведених норм Інструкції, оскільки наводяться відомості щодо невиїзду ОСОБА_1 на місце події за фактом вчинення злочинів проти власності, котрі не стосуються наведеного переліку.

Щодо інкримінованих ОСОБА_1 інших порушень приписів Інструкцій №111, №575 в частині не складання узгодженого плану слідчих (розшукових) дій та негласних дій, спрямованих на встановлення осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, відсутності графіку заслуховування тяжких та особливо тяжких злочинів, несвоєчасного реагування працівниками на повідомлення про вчинені правопорушення суд зауважує, що матеріали службового розслідування не містять опису чи вказівки на конкретні факти, обставини таких порушень, а також інформації про те, які це потягнуло тяжкі наслідки та в чому такі наслідки проявилось.

Щодо посилання відповідача на те, що порушенням службової дисципліни зі сторони окремих працівників Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області сприяло неналежне виконання службових обов`язків в частині організації якісного та дієвого контролю за дотриманням службової дисципліни та зі сторони начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_1 , котрий, як керівник зобов`язаний був контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, оскільки останній не вжив відповідних дієвих управлінських рішень для забезпечення належного стану службової дисципліни у підпорядкованому підрозділі, цим порушив службову дисципліну, то суд зауважує, що ідентичне порушення з дослівно наведеною мотивацією викладено в наказі №505 від 07.02.2020, оцінку правомірності видання якого вже надано судом у справі №830/1804/20. При цьому відповідач надав протокол оперативної наради при начальнику Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області №31 від 13.09.2019, питанням порядку денного якого було дотриманням стану виконавчої, службової, транспортної дисципліни, законності у підрозділ, обговорювались питання оформлення графіків чергувань, аналізу роботи секторів реагування патрульної поліції, своєчасного реагування на заяви та повідомлення про вчинені правопорушення.

Щодо посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 в порушення норм Інструкції №575 серед іншого не забезпечувались належні умови зберігання вилучених з місця подій слідів, речових доказів (том 1 а.с. 86, стор. 93-98 акта комплексного інспектування) суд зауважує таке.

Норми Порядку №1104 покладають відповідальність за зберігання речових доказів на: - слідчого, який здійснює кримінальне провадження щодо речових доказів, які зберігання разом з матеріалами кримінального провадження; - посадову особу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ за зберігання речових доказів щодо зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі. Суд враховує, що ОСОБА_1 як керівник відділу поліції не належить до перелічених осіб, тому не несе безпосередню відповідальність за зберігання тих речових доказів, котрі вилучені стороною обвинувачення/слідчим та зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження у слідчого. Це також стосується і факту відсутності бірок на певних речових доказах. Відповідальною особою за зберігання речових доказів в окремому обладнаному приміщенні є начальник слідчого відділу Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області. Відповідач не надав суду доказів того, що ОСОБА_1 має повноваження на розпорядження бюджетними коштами чи державним майном та, відповідно, міг самостійно вирішити питання виділення, обладнання та ремонту приміщення для зберігання доказів. Така мотивація дисциплінарного стягнення за наведених фактичних обставин справи свідчить про протиправність рішення відповідача.

Оцінюючи твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які пояснення, у зв`язку з цим складений акт про відмову від надання пояснень від 31.01.2020 №316/12-2020 (том. 1 а.с. 119,63). Суд критично ставиться до таких посилань у висновку службового розслідування від 20.02.2020. Суд не може не враховувати той факт, що позивач з 27.12.2019 по 16.03.2020 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідками про тимчасову непрацездатність (а.с. 33-35). Ці обставини спростовують той факт, що 31.01.2020 ОСОБА_1 відмовився від надання уповноваженим особам відповідача пояснень. В акті про відмову надати пояснення від 31.01.2020 зафіксовано та визнається відповідачем, що ОСОБА_1 телефоном повідомив, що перебуває на лікарняному. Наведені обставини свідчать, що позивач не відмовлявся надати пояснення щодо обставин/фактів виявлених дисциплінарних проступків, а повідомив, що перебуває на лікарняному. Тому посадові особи відповідача вправі були відібрати пояснення у ОСОБА_1 після його виходу з лікарняного.

Суд не може оминути поза увагою, що протягом січня лютого 2020 року з інтервалом у два тижні начальник ГУНП у Львівській області В. Віконський наклав на ОСОБА_1 кілька дисциплінарних стягнень, а саме: догана наказом №266 від 20.01.2020, сувора догана наказом №456 від 31.01.2020, попередження про неповну службову невідповідність наказом №550 від 07.02.2020.

Рішенням суду у справі №830/1804/20, що набрало законної сили 09.11.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, суд визнав протиправними та скасував пункт 9 наказу ГУНП у Львівській області від 20.01.2020 за №266; пункт 7 наказу ГУНП у Львівській області від 31.01.2020 за №456; пункт 10 наказу ГУНП у Львівській області від 07.02.2020 за №550 щодо застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судовим рішенням у справі №830/1804/20 від 09.11.2020 встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняв дисциплінарних проступків, тому накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності скасовані як протиправні.

Суд зауважує, що на виконання наказу ГУНП у Львівській області №3737 від 09.12.2019 з 10 по 12 грудня 2019 року проведено комплексне інспектування службової діяльності Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області. За результатом такого комплексного інспектування начальник ГУНП у Львівській області ініціював два службових розслідування, котрі були проведені в різний період. За наслідками «першого» розслідування 07.02.2020 начальник прийняв наказ №550 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів та підрозділів ГУНП у Львівській області», відповідно до якого до начальника Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність. Правову оцінку видання цього наказу суд надав у рішенні №830/1804/20 та скасував такий як протиправний. Разом з тим, на підставі матеріалів того ж комплексного інспектування в лютому 2020 року відповідач ініціював проведення «другого» службового розслідування, що завершилось прийняттям наказу №983 від 13.03.2020 відповідно до якого до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення «звільнення зі служби в поліції»(том 1 а.с. 87-88) з мотивацією урахування попереднього стягнення. При цьому висновки обох службових розслідувань фактично дослівно повторюють обставини, наведені в акті комплексного інспектування.

Норми статті 14 Дисциплінарного статуту визначають:

7. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

8. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

9. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Враховуючи зазначені норми та дії відповідача суд вважає, що відповідач, призначаючи два службових розслідування за фактами, зафіксованими в одному акті інспектування, фактично штучно створював передумови для застосування до керівника підрозділу кількох дисциплінарних стягнень. Такі обставини підтверджують пояснення позивача про упереджене ставлення з боку керівника ГУНП у Львівській області до ОСОБА_1 та намагання створити підстави для звільнити його із займаної посади.

Суд враховує, що відповідно до послужного списку позивач востаннє був притягнений до дисциплінарної відповідальності в 2012 році наказом №826о/с від 21.05.2012 у вигляді догани, разом з тим за період майже восьми років бездоганної служби та численної кількості заохочень та відзнак протягом трьох місяців відповідач наклав на позивача чотири дисциплінарних стягнення, з яких найсуворіше звільнення зі служби.

Оцінюючи мотиви відповідача щодо визначення виду дисциплінарного стягнення, а також враховуючи рішення суду №830/1804/20 від 09.11.2020 щодо скасування попередніх дисциплінарних стягнень щодо позивача суд враховує, що на ОСОБА_1 було накладено чи не найсуворіший в ієрархії дисциплінарних стягнень, визначених статтею 13 Дисциплінарного статуту вид дисциплінарного стягнення. Можливість (необхідність) застосування такого стягнення слід пов`язувати з таким проступком поліцейського, що потягло тяжкі чи особливо тяжкі наслідки. Суд вважає вагомими посилання представника позивача на те, що:

- за майже 20 років сумлінної служби ОСОБА_1 багаторазово заохочувався керівництвом різних рівнів, востаннє наказом МВС України №2700о/с від 24.12.2014 медаллю МВС України « 10 років сумлінної служби»; указом Президента України №53/2016 від 17.02.2016 - «За участь в антитерористичній операції»; розпорядженням голови Верховної Ради України №47-11 від 31.01.2019 - грамотою Верховної Ради України;

- усі стягнення, які відповідач врахував як обтяжуючі обставини, що негативно характеризують ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , скасовано судом як протиправні.

Оцінюючи фактичні обставини справи та зміст висновку службового розслідування суд дійшов висновку про те, що відповідач не навів переконливих фактів, які можна було б кваліфікувати як порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та вчинення дисциплінарних проступків, що потягли тяжкі наслідки. З огляду на це суд вважає висновки службового розслідування щодо ОСОБА_1 хибними, а рішення про застосування до нього дисциплінарного стягнення на підставі таких хибних висновків протиправним. Враховуючи ці висновки суду, наказ ГУНП у Львівській області №983 від 13.03.2020 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Пустомитівського відділу поліції ГУНП у Львівській області та порушення ними службової дисципліни» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «звільнення зі служби в поліції», підлягає скасуванню як протиправний, як і похідний наказ №75о/с від 17.03.2020 «По особовому складу», що стосується реалізації дисциплінарного стягнення шляхом звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки суд вважає протиправним звільнення позивача зі служби в поліції, то ОСОБА_1 підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений. Відповідно до частин другої, третьої статті 77 Закон №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби. Згідно з наказом ГУНП у Львівській області №75о/с від 17.03.2020 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 17.03.2020. Оскільки день звільнення (17.03.2020) є останнім днем служби, позивач підлягає поновленню на службі з 18.03.2020.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. На виконання статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови КМ України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» прийнятий наказ №260 від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання». Цим наказом затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі Порядок № 260). Відповідно до пункту 9 Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. Отже, грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів.

Відповідно до виданої ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 довідки про доходи №92/75 від 19.05.2021 встановлено, що розмір грошового забезпечення позивача за два місяці, що передують звільненню, становив 40792,86 грн. (за січень 2020 року - 19876,23 грн., за лютий 2020 року 20916,63 грн.). При цьому середньоденне грошове забезпечення позивача складає 679,88 грн., а середньомісячне 20396,43 грн. (том 2 а.с.179). Період вимушеного прогулу позивача обраховується починаючи з першого дня після звільнення до прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді (18.03.2020 по 11.06.2021). Отже, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу складає 306625,88 грн. (451 кал.день х 679,88 грн./день).

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення. З огляду на цю норму КАС України суд встановлює порядок виконання рішення суду щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу роботодавцеві слід утримати з цієї суми та перерахувати у відповідні бюджети/фонди передбачені законодавством податки, збори та інші обов`язкові платежі.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби. З огляду на ці норми КАС України рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць в розмірі 20396,43 грн. допустити до негайного виконання.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, 371, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції у Львівській №983 від 13.03.2020 Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Пустомитівського відділу поліції ГУНП у Львівській області та порушення ними службової дисципліни в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції, №75о/с від 17.03.2020 Про особовий склад.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 18.03.2020.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, Львівська область, місто Львів, пл.Ген.Григоренка, буд. 3; ідентифікаційний код 40108833) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 306625 (триста шість тисяч шістсот двадцять п`ять)грн. 88коп.

Встановити такий порядок виконання цього рішення суду:

- в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітку за один місяць в сумі 20396,43 коп. рішення виконується негайно;

- при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу роботодавцеві слід нарахувати та сплатити у відповідні бюджети/фонди передбачені законодавством податки, збори та інші обов`язкові платежі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, що постановив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22.06.2021.

Суддя Москаль Р.М.