Справа № 380/3637/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3637/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Львів

13 год. 47 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О., представника позивача Гирича О.В., представника відповідача Болотіна М.С., представника третьої особи Мельничка В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Бориславської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № -1309 від 04.06.2020 про сплату 8574,22 грн орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що платником орендної плати згідно з п. 288.2 ст. 288 ПК України є орендар земельної ділянки. При цьому підставою для нарахування орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності є договори оренди земельних ділянок. На підставі рішення Бориславської міської ради Львівської області № 243 від 26.04.2007 «Про передачу приватному підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.0675 га на АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі» між позивачем та Бориславською міською радою укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком на 5 років, який закінчився 21.06.2012. Вказав, що в подальшому ним не укладалося інших договорів оренди землі та така інформація відсутня в Державному реєстрі речових прав. Відтак вважає, що у відповідача не було жодних підстав для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 22.03.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою від 09.04.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); залучено до участі у справі Бориславську міську раду Львівської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (далі - третя особа, Бориславська міська рада).

Ухвалою суду від 30.04.2021 суд перейшов із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, надав аналогічні усні пояснення. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві (вх. № 30632 від 29.04.2021). Зазначив, що на підставі рішення Бориславської міської ради Львівської області «Про передачу приватному підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0675 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: :04:048:0059) для обслуговування нежитлової будівлі» № 243 від 26.04.2007 між позивачем та Бориславською міською радою укладено договір оренди № 04.07.439.00044 від 21.07.20047 строком на п`ять років. Згідно з умовами договору орендна плата вноситься орендарем ( ОСОБА_1 ) у грошовій формі в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 8574,22 грн на рік. Предметом договору є земельна ділянка несільськогосподарського призначення для обслуговування нежитлової будівлі, а не для підприємницької діяльності. Договір оренди закінчився 21.06.2012. Згідно з листом Бориславської міської ради № 3-18/757 від 25.05.2020, де зазначено перелік орендарів земельних ділянок, з якими укладено договори оренди землі, станом на 01.01.2020 зазначена фізична особа ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного листа відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення № -1309 від 04.06.2020 і визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених у поясненнях третьої особи (вх. № 31399 від 05.05.2021). Зазначив, що на підставі рішення Бориславської міської ради Львівської області «Про передачу приватному підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 » № 243 від 26.04.2007 позивач отримав в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 0, 0675 га по АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі. На зазначеній земельній ділянці розташовано нежитлове приміщення загальною площею 271,2 м2, що належить позивачу на підставі договору про поділ нерухомого майна № 904 від 09.08.2006. Це підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11564266 від 16.08.2006. Зазначені обставини також підтверджуються актом обстеження земельної ділянки від 29 січня 2021 року. Звернув увагу на те, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ст. 33 Закону № 161). Відповідно до норми статті 34 Закону № 161 у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Акта приймання-передачі щодо повернення земельної ділянки площею 0,0675 га на АДРЕСА_1 з оренди ОСОБА_1 немає, тому вказаний договір, на його думку, відповідно до норм статті 33 Закону № 161 вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав пояснення учасників справи, розглянув і дослідив подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , був зареєстрований фізичною особою-підприємцем 10.09.1999 і відповідно до запису, що міститься у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.01.2019 припинив підприємницьку діяльність (а.с. 30).

Рішенням Бориславської міської ради Львівської області «Про передачу приватному підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду» від 26.04.2007 № 243 від 26.04.2007 таку передано позивачу.

Між Бориславською міською радою Львівської області (орендодавцем) та позивачем (орендарем) 21.06.2007 укладено договір оренди землі № 04.07.439.00044 (а.с. 26-29).

Відповідно до п. 1 вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення для обслуговування нежитлової будівлі, яка знаходиться у АДРЕСА_1 .

Пунктом 8 вказаного договору визначено, що договір укладено на п`ять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця намір продовжити його дію.

Строк дії договору закінчився 21.06.2012.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30.10.2020 у справі № 438/181/20 апеляційну скаргу Бориславської міської ради Львівської області залишено без задоволення, а ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 11 лютого 2020 року залишено без змін. Предметом позову було стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2017 по 01.10.2019.

Відповідачем на підставі листа Бориславської міської ради Львівської області «Про розгляд звернення» № 3-18/757від 25.05.2020, в додатку до якого містився перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності та який, серед іншого, містив відомості і про ОСОБА_1 прийнято податкове повідомлення-рішення № -1309 від 04.06.2020 про сплату 8574,22 грн орендної плати за 2020 рік.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та ц спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 72 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до пп. 14.1.34 п. 14.1 ст. 14 ПК України власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно.

Згідно з положеннями пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п. 288.2 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно із визначенням, наведеним у пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 Податкового кодексу України (п. 288.7 ст. 288 ПК України).

Відповідно до норм ст. 4 Закону України «Про оренду землі» та ст.ст. 93, 116 Земельного кодексу України орендодавцями земель комунальної та державної власності в межах населених пунктів є відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельні ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст. 93 Земельного кодексу України).

З аналізу наведених вище правових норм слідує, що платниками орендної плати за землі державної та комунальної власності є фізичні особи, які уклали з відповідним органом місцевого самоврядування (сільською, селищною, міською радою) або органом виконавчої влади договір оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

При цьому підставою для нарахування орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, як визначено п. 288.1 ст. 288 ПК України, є договори оренди земельних ділянок.

Цим пунктом також визначено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Як встановлено судом і не спростовано відповідачем та третьою особою, строк дії договору оренди № 04.07.43900040 від 21.06.2007, укладеного між Бориславською міською радою Львівської області та позивачем строком на 5 років, закінчився 21.06.2012.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що позивач ініціював продовження договору на той самий строк, що такий договір був переукладений, як і відсутні рішення Бориславської міської ради Львівської області про продовження строку дії договору чи реєстрацію такого договору у Державному реєстрі речових прав.

Також суд критично оцінює інформацію, надану третьою особою у листі № 3-18/757 від 25.05.2020, на підставі якої податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № -1309 від 04.06.2020 про сплату 8547,22 грн за 2020 рік, оскільки в додатку до цього листа датою укладення договору оренди з ОСОБА_1 зазначено 11.04.2012, а спірний період, за який нараховано орендну плату - 2020 рік. Представник відповідача не зміг надати пояснення щодо спірного періоду нарахування орендної плати.

Також судом взято до уваги те, що Бориславською міською радою Львівської області було подано позов до суду про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати з ОСОБА_1 , що свідчить про те, що договір про оренду землі, укладений з позивачем 21.06.2007, не було пролонговано. У постанові Львівського апеляційного суду від 30.10.2020 у справі № 438/181/20 зазначено, що позивач - Бориславська міська рада Львівської області, обґрунтовує свої вимоги тим, що термін дії договору, укладеного між Бориславською міською радою Львівської області та ОСОБА_1 , закінчився 21.06.2012, а орендар не повідомив міську раду про намір продовжити дію договору оренди, продовжуючи використовувати земельну ділянку (а.с. 5).

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 23.05.2018 році у справі № 629/4628/16-ц.

Ураховуючи встановлені судом обставини та відсутність дійсного договору оренди землі між Бориславською міською радою Львівської області та ОСОБА_1 у податкового органу не було правових підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № -1309 від 04.06.2020 про визначення податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8574,22 грн за 2020 рік.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № -1309 від 04.06.2020 про сплату 8574,22 грн орендної плати.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська, 35; код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.06.2021.

Суддя Р.П. Качур