Справа № 462/3530/21
Суддя: Іванюк І. Д.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/3530/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Колодій У.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 121140 від 18.05.2021 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що 14.05.2021 року засобами поштового зв`язку він отримав від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 18.05.2021 року о 14 год. 00 хв. для розгляду, начебто, вчиненого ним адміністративного правопорушення, де інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП, лейтенантом поліції Вихристюком К.В. йому було повідомлено, що він 10.05.2021 року, керував мотоциклом марки «Suzuki Hayabusa» по АДРЕСА_1 без державного номерного знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП. Жодних матеріалів адміністративної справи йому не було надано, жодних пояснень не відбиралося. Після перевірки його документів, без будь-яких пояснень та обгрунтувань було складено щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 121140. Ствердив, що факти, викладенні у постанові, не відповідають дійсності, поліцейський при винесенні постанови не керувався жодними належними, достовірними та допустимими доказами, які б підтверджувати його вину у скоєному правопорушенні. За наведеного, просить позов задоволити.

В судове засідання позивач та його представник не з`явивилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не направив в судове засідання свого уповноваженого представника, причин неявки суду не повідомив, відзив на адміністративний позов суду не надав.

Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Згідно з п. 13.1.2. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України №111 від 27.03.2009р., підставою для зупинення транспортних засобів є відсутність номерного(них) знака(ів) на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 121140 від 18.05.2021 року, винесеної інспектором батальйону №3 роти № 3 взводу №2 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Вихристюком К.В. до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 10.05.2021 року керував мотоциклом марки «Suzuki Hayabusa» по АДРЕСА_1 без державного номерного знаку, чим порушив п.п. 2.9.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП.

Так, частиною 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує заперечення проти позову. Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17, та від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач не долучив жодних доказів, які б спростовували факт наявності в його діях адміністративного правопорушення, зокрема наявності на його транспортному засобі номерних знаків, не довів обставин, на яких грунтуються його вимоги і які б виключали адміністративну відповідальність за вчинене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 121, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5-10, 14, 73-77, 90, 229,242,244-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно п. 15.5 розділу VII Перехідних положень КАС України через Залізничний районний суд м.Львова.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Іванюк І.Д.