Справа № 300/2816/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"18" червня 2021 р. справа № 300/2816/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2021, яке набрало законної сили 28.04.2021, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у складенні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 45 від 13.02.2008 та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку розміру пенсії з 01.12.2019.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 45 від 13.02.2008 та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку розміру пенсії з 01.12.2019.
14.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку, встановленому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі №300/2816/20, яке набрало законної сили 28.04.2021, шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України подати до суду звіт про виконання рішення суду у встановлений строк та за наслідками розгляду звіту вирішити питання про накладення на керівника Міністерства внутрішніх справ України штраф за невиконання судового рішення в розмірі, передбаченому частиною 2 статі 382 КАС України.
Відповідно до частини 3 статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом. Враховуючи те, що порядок розгляду заяви про встановлення судового контролю не встановлений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду такої заяви в порядку письмового провадження без виклику сторін.
Розглянувши дану заяву позивача та матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
Згідно частин 2, 3 статті 14, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Порядок встановлення та здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлено статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, вказаною статтею Кодексом адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.
У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Шаренок проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/0).
Водночас суд зазначає, що завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження»).
Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, серед яких, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
При цьому в разі невиконання судових рішень у добровільному порядку приписами Закону №1404-VIII урегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.
Так, частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.
Водночас, відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення суду від 14.01.2021 у справі №300/2816/20 за його позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення. Доказів протилежного суду не подано.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач просить встановити контроль щодо дотримання його прав в правовідносинах, перебіг яких ще не розпочато.
З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 14.01.2021, шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України подати до суду звіт про виконання рішення суду у встановлений строк, до задоволення не підлягає.
Як наслідок, не підлягає до задоволення і заява в частині накладення на керівника Міністерства внутрішніх справ України штраф за невиконання судового рішення в розмірі, передбаченому частиною 2 статі 382 КАС України, оскільки вирішення даного питання здійснюється за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 14.01.2021 у справі №300/2816/20.
При цьому, суд звертає увагу позивача, що згідно частин 1, 3 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 246, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі №300/2816/20 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала постановлена під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.