Справа № 380/4896/20
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Львів справа №380/4896/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Винник В.М.,

за участю:

представника позивача Гірник О.О.,

представника відповідача Войтків З.Б.,

розглянувши у відкритому судому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Малого колективного підприємства «Транс Екіпаж» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

встановив:

До суду надійшла позовна заява Малого колективного підприємства «Транс Екіпаж» (далі позивач, Підприємство) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 27.04.2020 №, яким МКП «Транс Екіпаж» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 17146,25 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 27.04.2020 №, яким МКП «Транс Екіпаж» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 235740,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 27.04.2020 №, яким МКП «Транс Екіпаж» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 434513,75 грн.;

- стягнути з відповідача на користь МКП «Транс Екіпаж» судовий збір у розмірі 10311,00 грн.

Позиція позивача:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з акта перевірки вбачається, що висновки, зроблені відповідачем за результатами проведеної перевірки базуються на підставі ніби то встановлених фактів нереальності господарських операцій із контрагентами. Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення неправомірними та такими, що підлягають скасуванню з тих підстав, що висновки контролюючого органу є передчасними, не базуються на належних та достовірних доказах, зроблені з порушенням порядку, передбаченого податковим, адміністративним та іншим законодавством України. Вказує, що під час проведення перевірки ними контролюючому органу надано всі необхідні первинні документи, які підтверджують законність та реальність господарських відносин з контрагентами, а саме: договори, видаткові накладні, акти виконаних робіт, банківські виписки. Жодна із зазначених в акті угод не була визнана у встановленому законом порядку незаконною, недійсною чи фіктивною. Фактичне здійснення господарських операцій підтверджується належними первинними бухгалтерськими документами, угодами. Окрім того, звертає увагу на те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому вони не можуть нести відповідальності за порушення податкового законодавства, допущені його контрагентом чи контрагентами. Тому просять позов задоволити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просить позов задоволити у повному обсязі.

Заперечення відповідача:

Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем до перевірки не надано доказів оплати послуг згідно умов укладених договорів, документів, що засвідчують якість задокументованого товару, в тому числі сертифікатів на продукцію, Окрім того, відповідно до поданих до перевірки ТТН кількість придбаного товару не відповідає кількості поставленого. Окрім того, відповідно до ТТН від 21.02.2019 №50/5 встановлено, що згідно даних ДДАІ МВС України за вказаним у ній транспортним засобом числиться легковий причіп, крім того, операції з транспортування товару по вказаній ТТН у базі даних ДПС не проведені. Окрім того перевіркою встановлено, що ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність матеріально технічних і технологічних можливостей здійснення перевезення (навантаження/ розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій. Окрім того, ТОВ «ТД «Крейс» також декларує придбання дизельного палива у ТОВ «Нафтотрейдингінвест», що свідчить про маніпулювання податковою звітністю при здійсненні задекларованих операцій. Також звертає увагу, що єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів врегульовано Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі Інструкція №281/171/578/155). Надані позивачем товарно транспортні накладні не містять інформації щодо номерів резервуарів та час виїзду автоцистерни з підприємства відправника, також у всіх ТТН не конкретизовано пункт розвантаження товару, зазначено лише населений пункт, а у ТТН від 21.02.2019 №50/1, №50/2 відсутня адреса пункту розвантаження товару. Окрім того, жодних документів складського обліку та руху нафтопродуктів під час проведення перевірки позивачем не надано. В порушення вимог п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» від 06.04.2000 року №1664-ІІІ, позивачем до перевірки не надано доказів наявності у перевізників ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Нафтотрейд груп» свідоцтва про допущення до перевезення визначених небезпечних вантажів автомобільним транспортом та ліцензій не надано. До перевірки не надано доказів залишків палива відповідно до п.14.3 розділу 14 Інструкції №281/171/578/155, додатку №34, тому вважає, що використання придбаного дизельного палива у власній господарській діяльності також не доведено. Також звертає увагу на те, що всіх вищезазначених доказів щодо відображення в обліку придбаного палива у ТОВ «Нафтотрейдингінвест», ТОВ «ТД «Крейс» та ТОВ «Паблік Сіті Сервіс» позивачем не надано. Даних про проведену інвентаризацію та зняття залишків палива, що перебуває на обліку в складі позивача під час проведення перевірки не надано. Таким чином, вважає, що документальне забезпечення господарських операцій з нафтопродуктами існують додаткові вимоги, тоді як позивачем не було подано жодних належних тат достатніх доказів на підтвердження фактичного перевезення, прийняття, обліковування нафтопродуктів від ТОВ «Нафтотрейдингінвест», ТОВ «ТД «Крейс», ТОВ «Паблік Сіті Сервіс». Таким чином, сукупність вищевказаних обставин дозволяють зробити висновок, що реально правочини з урахуванням часу, фактичної наявності трудових та матеріальних ресурсів, відсутності підтверджуючих документів щодо перевірки якості, кількості, походження, зберігання, використання придбаного дизельного палива не відбувалися, а податкові накладні оформлені виключно на папері для надання отримання податкової вигоди. З огляду на вищенаведене, просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою від 25.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 16.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Мале колективне підприємство «Транс Екіпаж» зареєстровано 05.10.2001, номер державної реєстраціії№100, .

01.04.2011 позивач зареєстрований платником ПДВ.

На підставі направлення від 20.02.2020 №2277 та наказу від 18.02.2020 №1136 працівниками контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку МКП «Транс Екіпаж» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та період лютий 2019 року, ТОВ «ТД «Крейс» за період квітень 2019 року, ТОВ «Паблік Сіті сервіс» за період липень 2019 року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток, за результатами якої складено акт від 04.03.2020 №476/13-01-05-09/31487801 (далі акт перевірки).

Згідно акту, перевіркою встановлено порушення МКП «Транс - Екіпаж»:

1) п.5, п.6, п.7, п.9 П(С)БО 16 «Витрати», п.134.1.1, п.134.1, п.134 Податкового кодексу України (далі ПК України), внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток за 2019 рік в загальній сумі 13717 грн.;

2) п.198.1, п.198.2, 198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого встановлено завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 583351 грн., в т.ч. за лютий 2019 року на суму 250014 грн., за квітень 2019 року на суму 333 337грн., що призвело до:

- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 18) на загальну суму 347611 грн., в тому числі за лютий 2019 року на суму 209119 грн., за квітень 2019 на суму 138492 грн.;

- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) на загальну суму 235740 грн, в тому числі за лютий 2019 року на суму 40895 грн., за квітень 2019 року на суму 194845 грн.

На підставі акта перевірки, ГУ ДПС у Львівській області винесено податкові повідомлення рішення від 27.04.2020:

- №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 434513,75 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі +347611 грн., за штрафними санкціями 86902,75 грн.;

- №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 235740 грн., в тому числі по декларації № від 18.03.2019 за лютий 2019 на суму 40895 грн., по декларації № від 17.05.2019 за квітень 2019 року на суму 194845 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 17146,25 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями +13717 грн., за штрафними санкціями 3429,25 грн.

Не погоджуючись з правомірністю та законністю винесених контролюючим органом податкових повідомлень рішень, позивач звернувся до суду.

Правомірність вказаних податкових повідомлень-рішень є предметом спору у межах цієї адміністративної справи.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

05.07.2019 між позивачем (покупець) та ТОВ «Паблік Сіті- Сервіс» (продавець) укладено договір купівлі продажу №000000536/1. Відповідно до п.1.1 договору, продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах даного договору. Згідно п.1.2 договору, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначається у видаткових накладних, що являються невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до п.2.1, загальна сума цього договору визначається загальною вартістю товару, переданого покупцю на умовах даного договору. У п.3.1 договору передбачено, що продавець зобов`язується передати товар у власність покупця протягом 3 робочих днів з дня підписання даного договору. Транспортування товару здійснюється за рахунок покупця. Відповідно до п.3.6 договору, продавець гарантує належну якість товару. Постачальник разом з товаром повинен передати покупцю документи, які мають відношення до товару і підтверджують його якість та належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України.

05.07.2019 ТОВ «Паблік Сіті- Сервіс» виписано рахунок на оплату №155 позивачу на товар паливо дизельне марки ДТ-Л-К5, ґатунок С.2710 19 43 00 в кількості 26,11 т. вартістю з ПДВ 700 000грн. та видаткову накладну №1987 від 05.07.2019 року.

Як вказує позивач, транспортування вказаного товару відбулось згідно ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти) №528 від 05.07.2019, автопідприємство ТОВ «Паблік Сіті- Сервіс», замовник (платник) ТОВ «Паблік Сіті- Сервіс», вантажоодержувач МКП «Транс Екіпаж», автомобіль Volvo CB9293AE, причіп НОМЕР_1 .

05.07.2019 продавцем виписано податкову накладну №2237(загальна сум 700000грн., ПДВ 116666,7 грн.)

Суми податку на додану вартість за вказаною податковою накладною включено позивачем до складу податкового кредиту за період липень 2019, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2019 року.

Розрахунки між суб`єктами господарювання у липні 2019 року не проводились.

Як вказано у акті перевірки, згідно акту звіряння взаємних розрахунків між позивачем та ТОВ «Паблік Сіті- Сервіс» за липень 2019 року станом на 31.07.2019 року кредиторська заборгованість становить 700000грн.

01.11.2018 між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейдингінвест» (постачальник) укладено договір №65, відповідно до п.1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю ПММ (далі товар), а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Згідно п.1.2 договору, найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються сторонами окремо для кожної партії і відображаються в накладних. У п.2.1 договору вказано, що поставка товару за цим договором здійснюється партіями в строки та на умовах, узгоджених між сторонами, постачальник і покупець узгоджують можливість постачання кожної партії товару. При цьому уточняються найменування та кількість товару, що поставляється. Як вказано у п.2.2 договору, відвантаження товару здійснюється транспортом постачальника, перевізника. Відповідно до п.2.3 договору, датою поставки вважається дата вручення товару покупцю, що підтверджується видатковою накладною та/або актом прийому передачі, підписаними представниками сторін по договору, або дата на товарно транспортній накладній перевізника. Відповідно до п.3.1 договору, якість товару, що поставляється за цим договором, має відповідати вимогам законодавства України, щодо такого виду товару. Згідно п.4.1 договору, загальна сума договору дорівнює сумі вартості всіх партій товару, що будуть поставлені покупцю. Згідно п.4.2 договору, ціна товару не є сталою та обумовлюється сторонами на кожну партію товару окремо і вказується в рахунках фактурах та/або накладних. Відповідно до п. 4.4 договору, покупець зобов`язується сплатити постачальнику вартість отриманого товару шляхом переказу відповідних грошових коштів на банківський рахунок постачальника, що зазначений у цьому договорі або у рахунках фактурах, або в інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.

21.02.2019 ТОВ «Нафтотрейдингінвест» виписано рахунок на оплату №129 позивачу на товар пальне дизельне 3-Євро5-ВО в кількості 57740 л, вартістю з ПДВ 1500085,20 грн. та видаткову накладну від 21.02.2019 №50.

Як вказує позивач, транспортування вказаного товару відбулось згідно ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти):

- №50/1 від 21.02.2019, автопідприємство ФОП Волинець, замовник (платник) ТОВ «Нафтотрейдингінвест», вантажоодержувач МКП «Транс Екіпаж», автомобіль ДАФ НОМЕР_2 , причіп НОМЕР_3 ;

№50/2 від 21.02.2019, автопідприємство ФОП Волинець, замовник (платник) ТОВ «Нафтотрейдингінвест», вантажоодержувач МКП «Транс Екіпаж», автомобіль ДАФ НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_5 .

21.02.2019 продавцем виписано податкову накладну №93 (загальна сум 1500085,20 грн., ПДВ 250014,20 грн.)

Суми податку на додану вартість за вказаною податковою накладною включено позивачем до складу податкового кредиту за період лютий 2019, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2019 року.

Розрахунки між суб`єктами господарювання у лютому 2019 року не проводились.

Як вказано у акті перевірки, згідно акту звіряння взаємних розрахунків між позивачем та ТОВ «Нафтотрейдингінвест» за лютий 2019 року станом на 28.02.2019 року кредиторська заборгованість становить 1500085,20 грн.

Як вказано в акті перевірки, керівник та засновник контрагента ТОВ «Нафтотрейдингінвест» Шарджіл Мухаммад являється посадовою особою 6 суб`єктів господарювання, чисельність працівників -2, основні засоби відсутні, відповідно до інформації, наявної в базі даних ДПС, ТОВ «Нафтотрейдингінвест» не знаходиться за юридичною адресою. Згідно з поданою звітністю, обсяг постачання ТОВ «Нафтотрейдингінвест» у лютому 2019 становив 146808533 грн. при наявності лише 2 працівників. ТОВ «Нафтотрейдингінвест» декларує операції з придбання та реалізації продукції, в тому числі протягом одного робочого дня, із суб`єктами господарювання, які територіально перебувають на обліку в різних регіонах України. Дані операції потребують залучення значної кількості трудових ресурсів, які відсутні у ТОВ «Нафтотрейдингінвест». Проведеним аналізом наявної у ГУ ДПС у Львівській області інформації, зокрема даних ІС «Податковий блок» та даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого (придбаного) товару (пальне дизельне) (відсутнє дійсне формування даного активу), а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків ,які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема.

В акті вказано, що відповідно до поданої звітності та даних Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «Нафтотрейдингінвест» декларує операції з придбання дизельного пального у ТОВ «ТД «Крейс», у якого встановлено невідповідність номенклатури та кількості придбаних ТМЦ протягом періоду діяльності. У ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність матеріально технічних та технологічних можливостей здійснення перевезення (навантаження/ розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху), в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій. Крім цього, ТОВ «ТД «Крейс» також декларує придбання дизельного палива у ТОВ «Нафтотрейдингінвест», що свідчить про маніпулювання податковою звітністю при здійсненні задекларованих операцій.

Щодо поданих позивачем при проведенні перевірки ТТН №50/5 від 21.02.2019, у акті перевірки вказано, що позивачем задекларовано придбання палива в кількості 57740л, в той час як у ТТН зазначено кількість 27740л. Інших ТТН до перевірки не представлено. Транспортування дизельного пального здійснювалось з с. Вознесеньське, Золотоношський р-н. Однак, в ході проведеного аналізу, у ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність будь яких власних чи орендованих приміщень, зокрема і за адресою с. Вознесеньське, Золотоношський р-н. Поряд з цим, дані суб`єкти господарювання зареєстровані за іншими юридичними адресами.

Окрім того, у акті перевірки вказано, що транспортування здійснювалось ФОП ОСОБА_1 вантажним автомобілем ДАФ НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_6 за рахунок ТОВ «Нафтотрейдингінвест». Однак, відповідно до поданої звітності та наявної інформації у базі даних ДПС, у ТОВ «Нафтотрейдингінвест» відсутні проведені операції з ТОВ «Волинець», а водій ОСОБА_2 не є працівником ТОВ «Нафтотрейдингінвест». Також згідно бази даних НАК ДДАІ МВС України за номерним знаком автомобіля ДАФ НОМЕР_4 числиться напівпричіп BENALU TF34С1, а за номерним знаком причіпу НОМЕР_6 - легковий причіп АМС 500 СТАРКОНЬ. У ТТН встановлено відсутність інформації про дату, час прибуття вантажу до вантажоодержувача МКП «Транс Екіпаж».

Окрім того, контролюючим органом у акті вказано, що відповідно до наявної інформації Комісією регіонального рівня відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України від 11.12.2019 №1165 встановлено відповідність ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» критеріям ризиковості платника податку у зв`язку з наявною податковою інформацією, яка стала відома в процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування. У ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність матеріально технічних і технологічних можливостей здійснення перевезення (навантаження/розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій. Оскільки реальність вчинення господарських операцій ТОВ «Нафтотрейдингінвест» в частині реалізації палива відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, контролюючий орган дійшов до висновку, що у МКП «Транс Екіпаж» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій. Тому, контролюючий орган дійшов до висновку, що позивачем безпідставно сформовано витрати та податковий кредит за період лютий 2019 року по операціях з ТОВ «Нафтотрейдингінвест».

01.04.2019 між позивачем (покупець) та ТОВ «Торговий дім «Крейс» (продавець) укладено договір купівлі продажу №01/04-19, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця паливно мастильні матеріали, асортимент, кількість та ціна яких визначена в рахунку фактурі, яка являється невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти паливно мастильні матеріали та оплатити його на умовах даного договору. Згідно п.1.2 даного договору, з моменту підписання даного договору будь яке постачання товару покупцю постачальником вважається здійсненим в рамках даного договору. Згідно п.2.2 договору, в підтвердження прийняття замовлення постачальник протягом трьох банківських днів надає покупцю відповідний рахунок фактуру. Згідно п.2.3 договору, у випадках погодження покупця з цінами, кількістю, асортиментом зазначеними у рахунку фактурі він надсилає (або в усній формі повідомляє) постачальнику замовлення посилаючись на номер рахунку фактури та зазначенням місця та бажаної дати поставки товару. З моменту отримання постачальником замовлення покупця вважається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умова угод купівлі продажу та поставки товару. Відповідно до п.2.4 договору, продавець зобов`язаний поставити товар покупцю протягом 90 банківських днів з дня оплати рахунку фактури покупцем, або в термін, зазначений покупцем (п.3.3. договору). Згідно п.3.1 договору, загальна сума договору визначається сумою вартості всіх окремих постачань на підставі відвантажувальних документів продавця в період дії даного договору. Відповідно до п.3.2 договору. Вартість товару вказується в рахунку фактурі, що є невід`ємною частиною даного договору і діє на момент відвантаження товару. Ціни включають вартість товару, тари, упакування й маркування, ПДВ, транспортні витрати також включаються у вартість товарів (у випадку доставки товару постачальником за адресою, вказаною покупцем). Ціни вказуються у накладних і рахунках фактурах, а в необхідних випадках, накладна на кожну окрему партію товару визначає вартість кожної окремої партії товару в цілому. Ціна товару визначається виходячи з домовленості сторін з урахуванням діючої у постачальника системи знижок. Розмір знижки, при необхідності, встановлюється сторонами у додатку до даного договору. Відповідно до п.3.3 договору, покупець оплачує суму, зазначену у рахунку фактурі, у формі попередньої оплати протягом 3-ох днів з дня одержання рахунку фактури, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Оплата по даному договору може здійснюватися у готівковому порядку шляхом внесення грошових коштів покупця до каси постачальника. Відповідно до розділу 4 договору, товар поставляється окремими партіями на основі письмової (усної) заявки покупця за умови дотримання покупцем п.3.3. договору. Якщо сторонами не визначено інше, поставка товару здійснюється в межах території складу постачальника. Поставка товару здійснюється з урахуванням того, що сторони, відповідно до діючого законодавства України, є резидентами України та постачання товару відбувається в межах території України на наступних умовах: EXW (Інкотермс 2000) склад постачальника; FCA(Інкотермс 2000) місце поставки партії товару додатково погоджене сторонами відповідно до умов договору. При необхідності, місце поставки погоджується сторонами і може бути визначення замовленням покупця. Поставка вважається виконаною, якщо місце поставки склад постачальника коли товар завантажено на транспортний засіб перевізника, визначеного покупцем або іншої особи, що діє від імені покупця. Вивіз товару зі складу продавця здійснюється покупцем за власний рахунок. Якщо місце поставки знаходиться поза складом (приміщенням) постачальника- коли не відвантажений з транспортного засобу товар наданий у розпорядження перевізника, визначеного покупцем або іншої особи що діє від імені покупця. Розвантаження товару здійснюється покупцем власними силами та засобами. Умови постачання товару, викладені у п.4.2 договору можуть бути змінені сторонами для окремого постачання на підставі затвердженого сторонами замовлення. Перехід права власності на товар відбувається в момент прийняття покупцем партії товару в місці постачання. Постачання товару і його прийняття оформляються у накладній на товар, що підписується уповноваженими представниками сторін. Повноваження представника покупця повинні бути підтверджені дорученням.

10.04.2019 ТОВ «ТД Крейс» виписано:

- рахунок на оплату №176 позивачу на товар пальне дизельне 3-Євро5-ВО в кількості 25837 л, вартістю з ПДВ 671865,35 грн.;

- рахунок на оплату №175 позивачу на товар пальне дизельне 3-Євро5-ВО в кількості 26548 л, вартістю з ПДВ 690354,19 грн.;

- рахунок на оплату №177 позивачу на товар пальне дизельне 3-Євро5-ВО в кількості 24527 л, вартістю з ПДВ 637800,11 грн.;

- видаткову накладну від 10.04.2019 №176;

- видаткову накладну від 10.04.2019 №177;

- видаткову накладну від 10.04.2019 №178.

Як вказує позивач, транспортування вказаного товару відбулось згідно ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти):

- №176 від 10.04.2019, автопідприємство ТОВ «Нафтотрейд груп», замовник (платник) ТОВ «ТД Крейс», вантажоодержувач МКП «Транс Екіпаж», автомобільVOLVO CB9195AE, причіп НОМЕР_7 ;

- №177 від 10.04.2019, автопідприємство ТОВ «Нафтотрейд груп», замовник (платник) ТОВ «ТД Крейс», вантажоодержувач МКП «Транс Екіпаж», автомобіль ДАФ НОМЕР_8 , причіп НОМЕР_9 ;

- №178 від 10.04.2019, автопідприємство ТОВ «Нафтотрейд груп», замовник (платник) ТОВ «ТД Крейс», вантажоодержувач МКП «Транс Екіпаж», автомобіль ДАФ НОМЕР_10 , причіп НОМЕР_11 .

10.04.2019 продавцем виписано податкові накладні:

- №19 (загальна сум 637800,11 грн., ПДВ 106300,02 грн.);

- №18 (загальна сум 671865,35 грн., ПДВ 111977,56 грн.);

- №17 (загальна сум 690354,19 грн., ПДВ 115059,03 грн.).

Суми податку на додану вартість за вказаною податковою накладною включено позивачем до складу податкового кредиту за період квітень 2019, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2019 року.

Розрахунки між суб`єктами господарювання у квітні 2019 року не проводились.

Як вказано у акті перевірки, згідно акту звіряння взаємних розрахунків між позивачем та ТОВ «ТД Крейс» за квітень 2019 року станом на 30.04.2019 року кредиторська заборгованість становить 2000019,65 грн.

Як вказано в акті перевірки, керівник та засновник контрагента ТОВ «ТД Крейс» ОСОБА_3 являється посадовою особою 17 суб`єктів господарювання, чисельність працівників -5, із серпня 2019 не звітується, діяльності не здійснює, відповідно до інформації, наявної в базі даних ДПС, ТОВ «ТД Крейс» не знаходиться за юридичною адресою. Згідно з поданою звітністю, обсяг постачання ТОВ «ТД Крейс» у квітні 2019 становив 45 647 036 грн. при наявності лише 5 працівників. ТОВ «ТД Крейс» декларує операції з придбання та реалізації продукції, в тому числі протягом одного робочого дня, із суб`єктами господарювання, які територіально перебувають на обліку в різних регіонах України. Дані операції потребують залучення значної кількості трудових ресурсів, які відсутні у ТОВ «ТД Крейс». Проведеним аналізом наявної у ГУ ДПС у Львівській області інформації, зокрема даних ІС «Податковий блок» та даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого (придбаного) товару (пальне дизельне) (відсутнє дійсне формування даного активу), а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків ,які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема.

В акті вказано, що відповідно до поданої звітності та даних Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «ТД «Крейс» декларує операції з придбання дизельного пального «Дизельне паливо 3-Євро5-В» у ТОВ «Інтергеоком» у якого встановлено відсутність придбання палива марки «Дизельне паливо-3-Євро5-В» (наявне придбання іншого виду дизельного палива). У ТОВ «ТД «Крейс» також встановлено невідповідність в обсягах реалізації палива (операції з реалізації палива марки «Дизельне паливо-3-Євро5-В» відбувається в більшій кількості ніж кількість задекларованого придбання).

У ТОВ «ТД «Крейс» відсутні умови щодо «введення в обіг» даних товарів та їх виробництва, зокрема відсутні матеріально технічних і технологічних можливостей здійснення перевезення (навантаження/ розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

Щодо поданих позивачем при проведенні перевірки ТТН від 10.04.2019 №№176,177,178, у акті перевірки вказано, що відповідно до поданої звітності та наявної інформації у базі даних ДПС, у ТОВ «ТД «Крейс» відсутні проведені операції з таким перевізником, що зазначений в таких ТТН, як ТОВ «Нафтотрейд Груп» щодо придбання послуг перевезення палива, що свідчить про відсутність його фактичної поставки для МКП «Транс Екіпаж». У ТТН встановлено відсутність інформації про дату, час прибуття вантажу до вантажоодержувача МКП «Транс Екіпаж».

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних у ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність придбання послуг транспортування, оренди транспортних засобів та складських приміщень. На думку контролюючого органу, зазначені невідповідності у товарно транспортних накладних свідчать про відсутність факту транспортування дизельного пального від ТОВ «ТД «Крейс» до ТОВ «Транс Екіпаж».

Окрім того, контролюючим органом у акті вказано, що відповідно до наявної інформації Комісією регіонального рівня відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України від 11.12.2019 №1165 встановлено відповідність ТОВ «ТД «Крейс» критеріям ризиковості платника податку у зв`язку з наявною податковою інформацією, яка стала відома в процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування. У ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність матеріально технічних і технологічних можливостей здійснення перевезення (навантаження/розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій. Оскільки реальність вчинення господарських операцій ТОВ «ТД «Крейс»» в частині реалізації палива відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, контролюючий орган дійшов до висновку, що у МКП «Транс Екіпаж» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій. Тому, контролюючий орган дійшов до висновку, що позивачем безпідставно сформовано витрати та податковий кредит за період квітень 2019 року по операціях з ТОВ «ТД «Крейс».

Таким чином, як вказано у акті перевірки, в ході проведення перевірки встановлено ряд факторів, що не підтверджують проведені операції, а також свідчить про «дефектність» первинних документів, а саме:

- відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій;

- не підтвердження факту транспортування товарів у зв`язку із наявністю наявність невідповідностей, що містяться у первинних документах, а також відсутністю відображення відповідних операцій у податковій звітності.

З урахуванням зазначеного, перевіркою встановлено не підтвердження факту продажу ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» ТМЦ на адресу МКП «Транс Екіпаж». Таким чином, в перинних документах, виписаних ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» для МКП «Транс Екіпаж», зазначені господарські операції, які фактично не відбувалися. У зв`язку з чим, вони (податкові та видаткові накладні) не мають юридичної сили первинних документів, відповідно МКП «Транс Екіпаж» неправомірно сформовано регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів.

З огляду на вищенаведені обставини, контролюючим органом встановлено завищення витрат в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг») на загальну суму 76208 грн. за 2019 рік, що призвело до заниження податку на прибуток за 2019 рік на 13717 грн.

Враховуючи вищенаведене, проведеною перевіркою встановлено завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 583351 грн., в тому числі за лютий 2019 на суму 250014 грн., за квітень 2019 на суму 333337 грн. по взаєморозрахунках з ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс».

Відповідно до п. 44.1 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 44.2.ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до п. 44.3. ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно п. 44.4. ПК України, якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Відповідно до п. 44.5. ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Згідно п.44.6.ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

За приписами норм пункту 44.1 і пункту 44.3 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку, сплачених у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийняття товару тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Закон України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ст. 2).

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підвереджують факт її проведення.

Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №520/11437/18.

За змістом пп. 14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.2. ст.198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2. ст.200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п.198.6. ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.134.1.1. п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.п. 5,6,7,9 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом МФ України 31.12.1999 №318, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що 01.11.2018 між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейдингінвест» (постачальник) укладено договір №65, а також 01.04.2019 між позивачем (покупець) та ТОВ «Торговий дім «Крейс» (продавець) укладено договір купівлі продажу №01/04-19, стосовно поставки дизельного палива. Операції, що досліджувались в межах проведеної контролюючим органом перевірки мали місце у лютому 2019 з контрагентом /ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та у квітні 2019 року з контрагентом ТОВ «ТД «Крейс».

На підтвердження виконання умов вищеозначених договорів, а також руху активів в процесі здійснення господарських операцій, позивачем надано суду копії наступних документів: договорів, видаткових накладних, рахунків на оплату, податкових накладних, ТТН.

Однак, позивачем не подано доказів проведення розрахунків з вказаними контрагентами відповідно до умов вказаних договорів. Відтак, відсутність перерахування коштів покупцем в рахунок оплати палива підтверджує факт відсутності поставки товару, адже згідно умов договору лише після поступлення коштів має відбутись постачання товару.

Також судом враховано доводи відповідача з приводу ненадання позивачем документів, що засвідчують якість продукції, в тому числі сертифікатів якості на продукцію, хоч необхідність наявності таких передбачена договором.

Оцінюючи подані позивачем копії ТТН на підтвердження транспортування товару слід звернути увагу на те, що на підтвердження транспортування дизельного палива від ТОВ «Нафтотрейдингінвест» позивачем при проведенні перевірки надано лиш одну ТТН не на всю кількість поставленого палива, хоч суду на підтвердження такої поставки подано інші ТТН.

Щодо поданих позивачем при проведенні перевірки ТТН №50/5 від 21.02.2019, у акті перевірки вказано, що позивачем задекларовано придбання палива в кількості 57740л, в той час як у ТТН зазначено кількість 27740л. Інших ТТН до перевірки не представлено. Транспортування дизельного пального здійснювалось з с. Вознесеньське, Золотоношський р-н. Однак, в ході проведеного аналізу, у ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність будь яких власних чи орендованих приміщень, зокрема і за адресою с. Вознесеньське, Золотоношський р-н. Поряд з цим, дані суб`єкти господарювання зареєстровані за іншими юридичними адресами.

Окрім того, транспортування здійснювалось ФОП ОСОБА_1 вантажним автомобілем ДАФ НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_6 за рахунок ТОВ «Нафтотрейдингінвест». Однак, відповідно до поданої звітності та наявної інформації у базі даних ДПС, у ТОВ «Нафтотрейдингінвест» відсутні проведені операції з ФОП ОСОБА_1 , а водій ОСОБА_2 не є працівником ТОВ «Нафтотрейдингінвест». Також згідно бази даних НАК ДДАІ МВС України за номерним знаком автомобіля ДАФ НОМЕР_4 числиться напівпричіп BENALU TF34С1, а за номерним знаком причіпу НОМЕР_6 - легковий причіп АМС 500 СТАРКОНЬ. У ТТН встановлено відсутність інформації про дату, час прибуття вантажу до вантажоодержувача МКП «Транс Екіпаж».

Окрім того, контролюючим органом у акті вказано, що відповідно до наявної інформації Комісією регіонального рівня відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України від 11.12.2019 №1165 встановлено відповідність ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» критеріям ризиковості платника податку у зв`язку з наявною податковою інформацією, яка стала відома в процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування. У ТОВ «Нафтотрейдингінвест» та ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність матеріально технічних і технологічних можливостей здійснення перевезення (навантаження/розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій.

Таким чином, зазначені невідповідності у ТТН свідчать про правомірність висновків контролюючого органу про відсутність факту транспортування дизельного пального від ТОВ «Нафтотрейдингінвест» до позивача.

Оцінюючи подані позивачем копії ТТН на підтвердження транспортування товару слід звернути увагу на те, що на підтвердження транспортування дизельного палива від ТОВ «ТД «Крейс» позивачем подано ТТН від 10.04.2019 №№176,177,178. У акті перевірки вказано, що відповідно до поданої звітності та наявної інформації у базі даних ДПС, у ТОВ «ТД «Крейс» відсутні проведені операції з таким перевізником, що зазначений в таких ТТН, як ТОВ «Нафтотрейд Груп» щодо придбання послуг перевезення палива, що свідчить про відсутність його фактичної поставки для МКП «Транс Екіпаж». У ТТН встановлено відсутність інформації про дату, час прибуття вантажу до вантажоодержувача МКП «Транс Екіпаж».

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних у ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність придбання послуг транспортування, оренди транспортних засобів та складських приміщень. На думку контролюючого органу, зазначені невідповідності у товарно транспортних накладних свідчать про відсутність факту транспортування дизельного пального від ТОВ «ТД «Крейс» до ТОВ «Транс Екіпаж».

Окрім того, контролюючим органом у акті вказано, що відповідно до наявної інформації Комісією регіонального рівня відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України від 11.12.2019 №1165 встановлено відповідність ТОВ «ТД «Крейс» критеріям ризиковості платника податку у зв`язку з наявною податковою інформацією, яка стала відома в процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування. У ТОВ «ТД «Крейс» встановлено відсутність матеріально технічних і технологічних можливостей здійснення перевезення (навантаження/розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій. Оскільки реальність вчинення господарських операцій ТОВ «ТД «Крейс»» в частині реалізації палива відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, контролюючий орган дійшов до висновку, що у МКП «Транс Екіпаж» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Таким чином, зазначені невідповідності у ТТН свідчать про правомірність висновків контролюючого органу про відсутність факту транспортування дизельного пального від ТОВ «ТД «Крейс»» до позивача.

Окрім того, єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 N 281/171/578/155 (далі Інструкція №281).

Відповідно до п.5.4.1 Інструкції №281, перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року N363 та ГОСТ 27352-87 "Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования".З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об`єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об`єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою N 1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду ( залежно від масової частки сірки) нафтопродукту,

зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20 град.С відповідно до ГОСТ 3900.

Згідно п.5.4.2 , 5.4.3 Інструкції №281, маса нафтопродукту в автоцистерні визначається зважуванням на автомобільних вагах або об`ємно-масовим методом. Маса нафтопродуктів, розфасованих у тару, визначається зважуванням на вагах або за трафаретами на тарі (якщо нафтопродукти в заводській упаковці). Про прийнятий нафтопродукт матеріально відповідальна особа складає акт за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача чи відправника із зазначенням їх прізвищ і посад.

Також, відповідно до п.7.5.8 Інструкції №281, відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників. У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об`єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

З огляду на вищенаведене ,судом враховуються доводи відповідача проте, що надані позивачем ТТН не містять інформації щодо номерів резервуарів та час виїзду автоцистерни з підприємства відправника, не конкретизовано пункт розвантаження товару.

Відповідно до п.14.1, 14.8, 14.9 Інструкції №281, під час приймання, зберігання та відпуску нафти і нафтопродуктів керівник підприємства та головний бухгалтер здійснюють контроль за дотриманням матеріально відповідальними особами вимог цієї Інструкції та забезпечують: своєчасне оформлення документів руху нафти та нафтопродуктів; збереження їх кількості і якості; відображення їх руху за бухгалтерським обліком; своєчасне вжиття заходів щодо попередження псування, втрат, нестач та розкрадання нафти та нафтопродуктів, а також створення необхідних умов для їх зберігання. Записи в товарній книзі кількісного руху нафти і нафтопродуктів здійснюють за марками і видами матеріально відповідальні особи: під час приймання - на підставі приймального акта або ТТН; під час відпуску - на підставі реєстрів відпуску за добу. Залишок нафти та нафтопродуктів обчислюється після кожного запису в товарній книзі. Усі первинні документи матеріально відповідальні особи здають до бухгалтерської служби підприємства за реєстрами (відомостями) та підписами. Реєстри (відомості) складаються у двох примірниках. У реєстрі мають відображатись дані: дата складання реєстру; назва і номер документа; найменування, марка і вид нафти або нафтопродукту; кількість відпущених нафти і нафтопродуктів в одиницях маси. На відпущені нафту і нафтопродукти, що не належать підприємству, матеріально відповідальні особи складають реєстри (відомості) окремо на кожного власника нафти або нафтопродукту.

Жодних документів складського обліку та руху нафтопродуктів під час проведення перевірки позивачем не подано.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів», небезпечний вантаж - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об`єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин; небезпечні речовини - речовини, віднесені до таких класів: клас 1 - вибухові речовини та вироби; клас 2 - гази; клас 3 - легкозаймисті рідини; клас 4.1 - легкозаймисті тверді речовини; клас 4.2 - речовини, схильні до самозаймання; клас 4.3 - речовини, що виділяють легкозаймисті гази при стиканні з водою; клас 5.1 - речовини, що окислюють; клас 5.2 - органічні пероксиди; клас 6.1 - токсичні речовини; клас 6.2 - інфекційні речовини; клас 7 - радіоактивні матеріали; клас 8 - корозійні речовини; клас 9 - інші небезпечні речовини та вироби.

Відповідно до ст.18-20 вказаного Закону, умови перевезення небезпечних вантажів визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту. У разі відсутності таких актів небезпечний вантаж допускається до перевезення на умовах, встановлених за рішенням органів, зазначених у статтях 13, 15 і 16 цього Закону. В разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів умови перевезення встановлюються органами Національної поліції. Транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів. У разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів відповідність зазначеним вимогам транспортних засобів, обладнання, підготовки водіїв перевіряється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України з видачею відповідних свідоцтва про допуск до перевезення. Перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок подання яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.

Проте, позивачем до перевірки не надано доказів наявності у перевізників ОСОБА_4 та ТОВ «Нафтотрейд Груп» свідоцтв про допущення до перевезення визначених небезпечних вантажів, як і не надано доказів наявності в таких перевізників ліцензій на право здійснення господарської діяльності у сфері перевезення небезпечних вантажів автомобільним транспортом, що передбачено положеннями п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Окрім того, відповідно до п.13.2-13.4 Інструкції №281, Інвентаризації підлягають нафта (газовий конденсат) і нафтопродукти, що містяться у резервуарах і технологічних трубопроводах НПЗ, наявних на підприємстві транспортних засобах та тарі незалежно від права власності, а також готівка на АЗС. Інвентаризації підлягають також нафта і нафтопродукти, які згідно з договорами зберігаються на терміналах інших суб`єктів господарювання. Інвентаризація нафти та нафтопродуктів на підприємствах проводиться не рідше одного разу на місяць. Основною метою інвентаризації є: виявлення фактичної наявності нафти та нафтопродуктів за марками і видами, а також суми готівки на АЗС; зіставлення фактичної наявності нафти та нафтопродуктів за марками і видами з даними бухгалтерського обліку; виявлення нестандартних нафтопродуктів; перевірка дотримання умов та порядку зберігання нафти та нафтопродуктів, а також готівки на АЗС. Відповідальність за організацію інвентаризації, правильне та своєчасне її здійснення покладається на керівника підприємства.

Даних про проведену інвентаризацію та зняття залишків палива, що перебуває на обліку позивача під час проведення перевірки подано не було.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №826/5263/14, умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання. При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди. При цьому Верховний Суд наголошує, що наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів. Лише формальна наявність договорів, акта прийому-здачі робіт (послуг), видаткових накладних і податкових накладних, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання робіт та послуг, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Первинні документи, зокрема, податкові накладні не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб`єктами, вказаними в цих документах, як постачальник та покупець.

В процесі розгляду даної справи судом, дослідивши первинні документи, складені за наслідками здійснення операцій з реалізації позивачу палива Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейдингінвест» та ТзОВ «ТД «Крейс», встановлено обґрунтованість доводів відповідача про відсутність факту реального виконання спірних операцій, виходячи не лише з якогось окремого недоліку, а усіх доказів у їх сукупності. Досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не підтверджують фактичне виконання такого роду операцій з придбання палива, а також не підтверджують обумовлені спірними правочинами реалізовані позивачу товари.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на викладене та за встановлених обставин, суд дійшов до висновку про необґрунтованість, безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповдіно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 72-77, 90, 94, 139, 241, 243, 244, 246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.06.2021 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна