Справа № 297/1312/21
Суддя: Ільтьо І. І.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/1312/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І. ,

за участю секретаря Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Сухан Івана Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Сухан Івана Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що постановою серії БАБ № 925711 від 22 травня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Згідно вищевказаної постанови, позивач 22 травня 2021 року о 03 годині 45 хвилини по вул. Мукачівська в м. Берегове керував транспортним засобом «Хюндай Панорама», номерний знак « НОМЕР_1 », у якого не працювала підсвідка державного номерного знака.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним. Так, 22 травня 2021 року на автомобілі Хюндай Панорама, номерний знак НОМЕР_2 , він рухався в м. Берегове по вул. Мукачівська, а попереду нього рухалися два автобуси. Далі, увімкнувши маячки та сирену машина патрульної поліції зупинила його та інші автомобілі. Працівник поліції підійшов до нього та попросив пред`явити документи на транспортний засіб, посвідчення водія, що він в подальшому надав їх інспектору. Після цього, інспектор повідомив його, що позаду автомобіля не працює підсвідка номерного знаку. ОСОБА_2 не заперечив, що підсвідка номерного знаку не працювала, однак повідомив інспектора, що через декілька хвилин він зможе все полагодити, оскільки в автомобілі є запасні лампочки або залишить автомобіль. На його прохання інспектор не відреагував, жодної можливості полагодити не надав та виніс постанову про притягнення його до відповідальності, однак жодного пункту порушення ним правил дорожнього руху не зазначив в постанові.

Посилаючись на вказані обставини, просить постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення скасувати, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Відповідач відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд за відсутності клопотання будь-якої зі сторін, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з постанови серії БАБ № 925711 від 22 травня 2021 року, ОСОБА_1 22 травня 2021 року о 03 годині 45 хвилини по вул. Мукачівська в м. Берегове керував транспортним засобом «Хюндай Панорама», номерний знак « НОМЕР_1 », у якого не працювала підсвідка державного номерного знака, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. На нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Винесенню постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності передує процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, що встановлена Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, під час розгляду справи про адмінправопорушення особі, що притягується до відповідальності, повинні були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Повинна була бути заслухана безпосередньо дана особа, повинно було бути надано їй можливість заявляти клопотання, а також вирішити дані клопотання. Цього зроблено не було. Натомість, інспектор на пропозицію ОСОБА_3 заслухати його пояснення заявив: «Для чого воно мені?».

Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам ст. 283 КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17 (№ К/9901/15804/18).

Поліцейський у постанові зазначив про порушення позивачем ч. 6 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

В даному випадку вчинене позивачем правопорушення у будь-якому випадку не охоплюється диспозицією даної статті.

Крім того, відповідно до п.31.5 ПДР позивач мав право усунути несправності на місці або з дотриманням запобіжних заходів доїхати до місця стоянки чи ремонту. Лише у відповідності до приписів п.31.6 «б» ПДР забороняється подальший рух транспортного засобу, якщо у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Тобто, поліцейським було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення водія за ч. 6 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події, відеозапис тощо.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, в порушення ст. 77 КАС України, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, не надав жодних доказів правомірності прийнятого ним рішення, доказів, що доводять нібито факт порушення правил дорожнього руху позивачем.

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій відповідно до ст. 77 КАС України, адже зокрема, відзиву на позовну заяву не надано, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 9, 251, 252, 258, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 73-77, 90, 205 ч.1, 242-246, 262, 286, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов -задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 925711 від 22 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про притягнення його до адмінвідповідальності закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. При цьому відповідно до п. п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Суддя Ільтьо І. І.