Справа № 308/7881/21
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7881/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.

при секретарі судового засідання Боті О.І.

за участю представника позивача Боброцяка Л.О.,

відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

представника відповідача Меженної В.І.,

перекладача Майсурадзе Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянин Республіки Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,

встановив:

Позивач військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача громадянин Республіки Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить затримати останнього з метою його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 19.06.2021 о 19 год. 40 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс «Ужгород» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та державного кордону в районі 270 прикордонного знаку приблизно 500 м до лінії державного кордону під час подолання загороджувального паркану при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску. Відповідно до вимог ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України». Про затримання відповідача було повідомлено акредитовану в Україні Консульську установу країни походження іноземця або особи без громадянства. В ході роботи з відповідачам та перевірки бази даних «Ризик» було встановлено, що відповідач 20.05.2021 на територію України потрапив у встановлений законом порядок через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Бориспіль» та 01.06.2021 о 23:04 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс «Ужгород» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та державного кордону в районі 235 прикордонного знаку приблизно 1000 м до лінії державного кордону при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (справа № 308/7062/21). У відповідності до вимог ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 03.06.2021 стосовно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України та зобов`язано покинути Україну в термін до 19.06.2021, а також винесено заборону в`їзду в Україну. Однак відповідач рішення про примусове повернення не виконав, а був знову затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав того, що останній поданий поза межами процедури видворення, а відповідач, в свою чергу, підтримавши позицію представника.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З постанови Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2021 у справі №308/7062/21 з`ясовано, що 01.06.2021 о 23 год. 04 хв. громадянин Республіки Грузії ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс «Ужгород» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та державного кордону в районі 235 прикордонного знаку приблизно 1000 м до лінії державного кордону при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску. За вказані дії громадянин Республіки Грузії ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП з накладенням відповідного адміністративного стягнення.

03.06.2021 начальником Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення до країни походження громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано останнього покинути територію України в термін до 19.06.2021.

03.06.2021 начальником Чопського прикордонного загону прийнято постанову, якою громадянину Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заборонено в`їзд в Україну строком на п`ять років.

19.06.2021 о 19 год. 40 хв. громадянин Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс «Ужгород» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та державного кордону в районі 270 прикордонного знаку приблизно 500 м до лінії державного кордону під час подолання загороджувального паркану при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску, що стверджується протоколом про адміністративне затримання.

20.06.2021 Чопський прикордонний загін повідомив посольство Ркспубліки Грузія в Українв про затримання громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 21.06.2021 у громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено документ, що посвідчує особу паспорт громадянина Грузії № НОМЕР_2 , виданий 28.11.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до вимог ст. 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України і Виконавчою владою Грузії кожна із Сторін за поданням іншої Сторони без додаткових формальностей прийме особу, яка не виконує або перестала виконувати необхідні умови в`їзду чи перебування на території держави іншої Сторони, якщо буде доведено або є підстави вважати, що ця особа є громадянином держави Сторони, якій її передають.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач повторно протягом місяця був виявлений та затриманий прикордонниками при спробі незаконного перетину кордону; рішення прикордонного органу про примусове повернення до країни походження не виконав; підстав для законного перебування на території України, визначених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», немає, в тому числі іх врахуванням постанови прикордонного органу про заборону в`зду на території України протягом п`яти років, з огляду на невиконання зобов`язання покинути територію України у строк до 19.06.2021 існує ризик перешкоджання проведенню процедури його реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію , а тому є необхідність в затриманні відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відомостей, що відповідач відноситься до осіб, яким надано статус біженця і є особою, яка потребує додаткового захисту в ході розгляду справи не встановлено.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини з питань обмеження права на свободу, передбаченого підпунктом «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ухвалив:

Затримати громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, на строк достатній для виконання реадмісії, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов