Справа № 802/1675/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 червня 2021 р. Справа № 802/1675/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом: ОСОБА_1 до: Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 р., яку залишено без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року, у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11.02.2021 року постанову ВОАС від 26.10.2017 та постанову ВААС від 25.01.2018 у справі №802/1675/17-а скасовано та ухвалено нову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Теплицької селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту), викладеної у листі від 30.08.2017 №Т-14163/0-7260/6-17. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Теплицької селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

09 квітня 2021 судом видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.

01.06.2021 на адресу суду надійшла заява від позивача про заміну сторони виконавчого провадження. Мотивуючи подану заяву, позивач вказує, що на виконання рішення суду боржник надав листа від 14.05.2021 разом із наказом від 24.03.2021 за №2-355-15-21-СГ. Втім, із наказу вбачається, що бажана земельна ділянка передана в комунальну власність Теплицькій селищній раді.

Відтак, заявник просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області його правонаступником - Теплицькою селищною радою Вінницької області.

Ухвалою суду від 04.06.2021 заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №802/1675/17-а призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.06.2021.

17.06.2021 року на адресу від ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло заперечення на заяву за змістом яких зазначено, що дійсно земельна ділянка частину з якої бажає отримати у власність Позивач передано у комунальну власність.

Однак, предметом розгляду справи було оскарження відмови Головного управління від 30.08.2017 №Т-14163/0-7260/6-17 з визначеними підставами для відмови, яку в свою чергу судом було визнано протиправним та скасовано.

На виконання вищевказаного рішення Головним управлінням повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сільськогосподарського призначення, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Теплицької селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту) та видано наказ від 24.03.2021 №2-355/15-21-СГ.

12.05.2021 року Головним управлінням було отримано листи відділу примусового виконання рішень від 06.05.2021 року щодо відкриття виконавчого провадження №65323787 та стягнення виконавчого збору і мінімальних витрат виконавчого провадження згідно виконавчого листа №802/1675/17-а, який видано 09.04.2021 року Вінницьким окружним адміністративним судом.

За результатом розгляду листа Головним управлінням надано відповідь від 14.05.2021 №0-2-0.6-4456/2-21 про виконання рішення суду в повному обсязі та в добровільному порядку.

В силу дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не має повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

Проте, позовна вимога стосовно прийняття рішення щодо надання відповідного дозволу Позивачу судом не задоволено. Відтак, поняття правонаступництва у даній справі не підлягають застосуванню, оскільки Головне управління виконало рішення в добровільному порядку, а тому відповідно процесу вибуття з виконавчого провадження не відбулось.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління заперечує проти задоволення заяви Позивача про заміну сторони виконавчого провадження та просить відмовити у її задоволенні.

17.06.2021 року на адресу від Теплицької селищної ради надійшов відзив на заяву у якому заперечується її задоволення з підстав того, що перехід права розпорядження земельною ділянкою не може зумовлювати покладання на Теплицьку селищну раду обов`язку виконати рішення суду, оскільки вона не була учасником спірних правовідносин та не створювала передумов для їх виникнення.

На даний час щодо земельної ділянки на яку претендує позивач змінено форму власності із державної на комунальну, та як наслідок, відбулася зміна суб`єкта уповноваженого на розпорядження такою земельною ділянкою. Також звернуто увагу, що перехід владних повноважень від органу державної влади до органу місцевого самоврядування зумовлений зміною форми власності земельної ділянки із державної на комунальну.

Більш того, у відзиві вказано, що боржником виконано рішення в добровільному порядку, а саме повторно розглянуто заяву. З огляду на те, що рішення суду від 11.02.2021 є виконаним, підстави для заміни сторони виконавчого провадження відсутні.

18.06.2021 на адресу суду від головного державного виконавця надійшло клопотання про розгляд заяви без їх участі. При вирішенні питання покладається на розуд суду.

Інших заяв на адресу суду не надходило, в судове засідання учасники процесу не прибули.

Відповідно до частини 2 статті 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За приписами частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, частиною 4 статті 243 КАС України вказано, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження без участі державного виконавця, заінтересованих осіб та учасників справи.

Визначаючись щодо заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд виходить з наступного.

У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

Ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою. Оскарження такої ухвали варто розуміти як оскарження судового рішення.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2019 року (справа № 905/1956/15).

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15), від 30 листопада 2020 року (справа № 260/453/19).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

До того ж суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду у постанові №826/14670/16 від 09.11.2020 року, який полягає у наступному.

Під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.

Оскільки, предметом розгляду у даній справі є заява стягувача про заміну Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області як сторони у виконавчому провадженні правонаступником Теплицькою селищною радою, тому умовою для її задоволення є встановлення обставин повного чи часткового припинення адміністративної компетенції суб`єкта владних повноважень у відносинах щодо яких виник спір.

Спір у даній справі виник відносно правомірності відмови Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 (два) га на території Теплицької селищної ради Вінницького району.

Листом №Т-14163/0-7260/6-17 від 30.08.2017 відповідач відмовив позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, посилаючись на те, що згідно даних ортофотопланів територіальних органів Держгеокадастру та публічно-кадастрової карти України, земельна ділянка розташована в масиві який використовується громадянами для городництва.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 р., яку залишено без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року, у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11 лютого 2021 року касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 у справі №802/1675/17-а скасовано та ухвалено нову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Теплицької селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту), викладену у листі від 30.08.2017 №Т-14163/0-7260/6-17. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Теплицької селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24.03.2021 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято наказ про відмову у наданні дозволу з підстав того, що зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка є переданою у комунальну власність Теплицькій селищній раді згідно наказу Головного управління від 08.12.2020 за №21-ОТГ.

Відповідно до Акту приймання передачі від 08.12.2020 року додаток до наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.12.2020 за №21-ОТГ передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до пункту 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 20.02.2020 року №53, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Вінницької області.

Відповідно до пунктів "б", "в" статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є:

- територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

- держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Втім, згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, оскільки земельну ділянку на яку претендує позивач, передано із земель державної власності до земель комунальної власності, то Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області на даний час не є розпорядником бажаної позивачем земельної ділянки і не може приймати жодних рішень стосовно розпорядження нею (припинення повноважень визначених ч. 4 ст. 122 ЗК України), а відтак й вчиняти дії на виконання рішення суду.

В свою чергу, селищною радою прийнято земельну ділянку в комунальну власність, а відтак орган місцевого самоврядування набув відносно неї усіх відповідних повноважень та обов`язків.

На переконання суду, у даному випадку наявні ознаки публічного правонаступництва, оскільки одночасно із передачею земельної ділянки у комунальну власність відбулось часткове передання (набуття) адміністративної компетенції (щодо передачі земельних ділянок у власність чи користування) одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) внаслідок часткового припинення адміністративної компетенції Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до іншого - селищної ради

При цьому, обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. У даному випадку таким органом є Теплицька селищна рада.

Щодо можливості виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №802/1675/17-а селищною радою, як органом місцевого самоврядування, то суд зазначає наступне.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно із пунктом "б" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 814/2458/16 Верховний Суд аналізував застосування пункту 4 частини другої статті 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов:

1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача;

2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача;

3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів;

4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Застосовуючи вищезазначені підходи до процесуального питання, що розглядається, суд звертає увагу, що відповідно до постанови Верховного Суду від 11.02.2021 по даній справі встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача.

При цьому. у постанові зазначено, що відсутність належним чином оформленого рішення з питань надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Теплицької селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту) чи відмови у його наданні у формі наказу, свідчить, що відповідач, як уповноважений орган, у даному випадку не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Отже, наказ від 24.03.2021 №2-355/15-21-СГ не є виконанням постанови Верховного Суду, оскільки не відповідає висновкам, наведеним у рішенні суду.

Верховний Суд вказав, що зважаючи на зміст оскаржуваної відмови відповідача і ту обставину, що відповідач, фактично, не навів у своєму листі від 30.08.2017 №Т-14163/0-7260/6-17 чітких підстав для відмови, колегія суддів касаційного суду приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу.

При цьому, суд звертає увагу, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові № 441/701/17 від 15 березня 2021 року.

З огляду на викладене, оскільки, спірна земельна ділянка перейшла до земель комунальної власності, а у Теплицької селищної ради наявні повноваження для розпорядження вказаною земельною ділянкою відповідно до положень ст. 118 ЗК, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області його правонаступником - Теплицькою селищною радою.

Керуючись ст.ст. 52, 229, 243, 379 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області його правонаступником - Теплицькою селищною радою (вул. Незалежності, 34, смт. Теплик, Вінницька область, 23800, ) за виконавчим листом №802/1675/17-а, виданого 09.04.2021 року.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна