Справа № 500/1991/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1991/21

18 червня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

позивача: ОСОБА_1 ;

представника відповідача: Дубового А.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) із адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби (далі-відповідач) в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 02 квітня 2021 року №73-К "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани у зв`язку із неналежним виконанням посадових обов`язків в частині організації роботи відділу правового забезпечення, а саме неподання на реєстрацію позовної заяви і додатків до неї з метою подальшого опрацювання керівництвом Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області та забезпечення належної роботи Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області по судовій справі №500/72/21. Позивач вважає, що притягненні його до дисциплінарної відповідальності не було враховано ряд істотних обставин. Так, рішенням дисциплінарної комісії Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 26 березня 2021 року, було запропоновано керівнику Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області обмежитись відносно позивача попереджанням, враховуючи неумисне вчинення дисциплінарного проступку, відсутність негативних наслідків, відсутність попередніх дисциплінарних стягнень та хороші результати оцінювання службової діяльності. Позивачем не було передано на реєстрацію матеріалів позовної заяви судовій справі №500/72/21, оскільки відповідна ухвала суду від 11 січня 2021 року про відкриття провадження у справі №500/72/21 попередньо була зареєстрована у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Тернопільській області 11.01.2021 року. Оскільки в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, то дисциплінарна справа підлягала закриттю.

Крім цього, вказані дії не призвели до жодних негативних наслідків для Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області чи його керівництва та не мали жодного умисного характеру. Про це свідчить і те, що керівництву було відомо, що вказані матеріали знаходилися у позивача і ця обставина не заперечується відповідачем. Позивач також зазначає, що у наказі №73-К від 02.04.2021 року Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області не вказано конкретну норму Закону України "Про державну службу", на підставі якої його притягнено до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою від 16 квітня 2021 року відкрито провадження у справі.

05 травня 2021 року подано до суду відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та, серед іншого, пояснив, що позивач є відповідальною особою за організацію ведення діловодства у відділі правового забезпечення ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області. Однак отримавши копію позовної заяви та копії доданих до неї матеріалів у справі №500/72/21 не передав їх для реєстрації. А тому твердження ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку є такими, що не відповідають дійсним фактичним обставинам справи.

Спростовуючи доводи позовної заяви стосовно неврахування при накладенні дисциплінарного стягнення вимог ч. 1 ст. 67 Закону України "Про державну службу" відповідач вказав, що такі доводи не відповідають обставинам справи, адже при винесені оскаржуваного наказу було цілком дотримано вимоги законодавства. Так, приймаючи постанову від 08.07.2020 р. справі № 0240/3472/18-а, Верховний Суд у п. 32 вказав на те, що при невиконанні або неналежного виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень, державному службовцю може бути оголошена догана. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України "Про державну службу" рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. Відповідне подання дисциплінарної комісії має рекомендаційний характер для суб`єкта призначення відповідно до ч. 10 ст. 70 Закону України "Про державну службу". Так, в п. 79 постанови Верховного Суду від 25.06.2020 р. у справі № 826/4714/17 вказано про наявність у суб`єкта призначення дискреції в питаннях визначення певного виду дисциплінарного стягнення.

Ухвалою від 13 травня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін.

Ухвалою від 25 травня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку із знеструмленням приміщення суду.

Ухвалами від 02 червня 2021 року та 08 червня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку із витребуванням додаткових доказів.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

11.01.2021 року електронною поштою до ГУ Держпродспоживслужби у Тернопільській області з Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла ухвала про відкриття провадження у справі № 500/72/21 від 11.01.2021 року. Ця ухвала надійшла без позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до п. 12 ч. 9 ст. 171 КАС України.

Цього ж дня провідним юрисконсультом відділу правового забезпечення ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області Катюк У.Т. в приміщенні Тернопільського окружного адміністративного суду отримано копію позовної заяви та доданих до неї документів і передано їх позивачу. Однак позивач не передав отриманих матеріалів для їх реєстрації в системі електронного документообігу (далі СЕД), а долучив їх в уже сформовану, після отримання ухвали від 11.01.2021 року № 500/72/21, справу.

05 березня 2021 року першим заступником ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області начальнику ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області подано службову записку про факт виявлення неналежного виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 .

Наказом начальника ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області 05 березня 2021 року видано наказ № 52-К про порушення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 , яким було утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарної справи.

26 березня 2021 року начальнику ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області надано подання дисциплінарної комісії в якому комісія вказала на порушення позивачем пунктів 249 та 250 Інструкції з діловодства щодо неподання на реєстрацію позовної заяви та додатків до неї з метою подальшого опрацювання керівництвом.

Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 02 квітня 2021 року до позивача за неналежне виконання посадових обов`язків, тобто неподання на реєстрацію позовної заяви і додатків до неї у справі №500/72/21, застосовано дисциплінарне стягнення та оголошено догану.

Не погодившись із вказаним наказом позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Частиною 1 статті 1 Закону №889-VIII визначено, що Державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець, в контексті положень частини 2 статті 1 Закону №889-VIII, це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно частини 1 статті 4 Закону №889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; 2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; 4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові; 5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; 6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; 7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; 8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків; 9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; 10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

Частиною 1 статті 8 Закону №889-VIII визначено, що державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Главою 2 розділу VIII Закону №889-VIII визначено засади дисциплінарної відповідальності.

Згідно статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 Закону №889-VIII).

Відповідно до положень частини 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (ч. 1 ст. 66 Закону №889-VIII).

Частинами 2-7 статті 66 Закону №889-VIII встановлено наступне.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

В той же час, положеннями частин 1-3 статті 67 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;

3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород;

4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Згідно частин 1-2 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія.

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

В свою чергу, згідно статті 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку (ч. 6 ст. 74 Закону №889-VIII).

Згідно статті 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Частиною 1 статті 77 Закону №889-VIII встановлено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (ч. 2 ст. 77 Закону №889-VIII).

Пропозиція комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (ч. 5 ст. 77 Закону №889-VIII).

Як вже зазначалося, 26 березня 2021 року начальнику ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області надано подання дисциплінарної комісії в якому комісія вказала на порушення позивачем пунктів 249 та 250 Інструкції з діловодства та неподання на реєстрацію позовної заяви та додатків до неї з метою подальшого опрацювання керівництвом.

Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 02 грудня 2019 року № 143-ОД затверджено Інструкцію з діловодства в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Так, відповідно до п. 249 Інструкції з діловодства, вхідні документи, незалежно від форми їх створення реєструються в СЕД.

Згідно із її. 250 Інструкції з діловодства, реєстрація документів всіх категорій полягає у створенні запису облікових даних про документи та оформлення реєстраційно-моніторингової картки в електронній формі у СЕД із зазначенням обов`язкових реквізитів за допомогою яких фіксується факт одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим внесенням до реєстраційно-моніторингової картки необхідних відомостей.

Згідно із п. 254 Інструкції з діловодства, реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, моніторингу стану виконання і оперативного використання наявної в документах інформації.

Відповідно до п. 267 Інструкції з діловодства, документи, що не зареєстровані в ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області розгляду не підлягають.

Згідно із додатку до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області № 2-од від 09.01.2020 р. "Про призначення осіб, відповідальних за організацію ведення діловодства у структурних підрозділах" ОСОБА_1 є відповідальною особою за організацію ведення діловодства у відділі правового забезпечення ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Судом встановлено, що копія позовної та доданих до неї матеріалів у справі № 500/72/21 позивачем для реєстрації в системі електронного документообігу не подавалася, а долучалася ним у справу, яка була сформована після отримання ухвали від 11.01.2021 року у справі № 500/72/21.

Суд відхиляє пояснення позивача про те, що позовна заява з доданими матеріалами не підлягала реєстрації та є додатками до зазначеної ухвали, оскільки такі пояснення суперечать пунктам 249 та 250 Інструкції з діловодства.

Таким чином, суд погоджується із доводами представника відповідача про недотримання позивачем правил діловодства. Суд також погоджується з поясненнями представника відповідача, що вид стягнення обирає керівник.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 25.06.2020 р. у справі № 826/4714/17 враховував наявність у роботодавця дискреції в питаннях визначення певного виду дисциплінарного стягнення, однак, наголосив, що таке рішення має прийматися з урахуванням принципу пропорційності, який має на меті досягнення балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи, а також між цілями та засобами їх досягнення. Наявні дискреційні повноваження не можуть використовуватися з порушенням цих принципів.

Разом з тим, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 05 червня 2019 року у справі №814/934/18 (провадження №К/9901/3830/19).

Суд звертає увагу на те, що у поданні від 26 березня 2021 року дисциплінарна комісія вказала, що обставини, які пом`якшують дисциплінарну відповідальність - неумисне вчинення дисциплінарного проступку, відсутність негативних наслідків, відсутність дисциплінарних стягнень, хороші результати оцінювання службової діяльності позивача.

А тому, за результатами прийнятого голосуванням більшістю членів дисциплінарної комісії рішення, зважаючи на неумисне вчинення дисциплінарного проступку, відсутність негативних наслідків, відсутність дисциплінарних стягнень в ОСОБА_1 , хороші результати оцінювання його службової діяльності, дисциплінарна комісія пропонувала обмежитись попередженням ОСОБА_1 про недопустимість подібних випадків у майбутньому, чіткого дотримання посадових обов`язків, а у разі повторного допущення дисциплінарного проступку притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, відсутність реєстрації позовної заяви та додатків до неї не спричинило настання шкідливих наслідків, що виключає застування догани у спірних правовідносинах.

Отже, враховуючи висновки Верховного Суду, при прийнятті спірного наказу відповідачем не дотримано положень частин 1-2 статті 74 Закону №889-VIII. Вказане, на думку суду, свідчить про неврахування всіх обставин при визначенні виду дисциплінарного стягнення.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 02 квітня 2021 року №73-К "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 червня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль, 46008, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.