Справа № 420/7375/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7375/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Інтервід» (; адреса: пров. Сабанський 1, кв. 3, м. Одеса, 65014) до Державної служби України з безпеки на транспорті () в особі Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (адреса: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65045) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Інтервід» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, у якому представник позивача просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №209278 від 20 липня 2020 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/7375/20 о 10:40:13 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.10.2020 року.

Підготовче засідання, призначене на 06 жовтня 2020 року, було перенесено у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та призначено на 21 жовтня 2020 року.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному підготовче засідання призначено на 05 листопада 2020 року.

05.11.2020 року за вх.№ЕП/20060/20 від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження.

Ухвалою суду від 05.11.2020 року зупинено провадження у справі до 03.12.2020 року.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Аракелян М.М. на лікарняному підготовче засідання перенесено на 22.12.2020 року, однак у зв`язку з відсутністю електропостачання його перенесено на 25 січня 2021 р.

Судове засідання призначене на 25 січня 2021 р. було відкладено на 15 лютого 2021 р.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року провадження у справі №420/7375/20 поновлено.

11.12.2020 року за вх.№ЕП/24151/20 від представника відповідача надійшла заява про заміну відповідача.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року замінено відповідача по справі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) на Південне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) як правонаступника.

Призначено підготовче засідання на 10 березня 2021 року.

За клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено на 23.03.2021 року.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Аракелян М.М. на лікарняному підготовче засідання перенесено на 07.04.2021 року, а потім у зв`язку із перебуванням судді у відпустці на 21.04.2021 року.

10.03.2021 року за вх.№ЕП/6156/21 від представника позивача надійшла заява про витребування письмових доказів.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року витребувано письмові докази у справі, а підготовче засідання призначено на 13.05.2021 року, яке було відкладено на 08.06.2021 року.

11.05.2021 року за вх.№23367/21 від Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки надійшов лист на виконання вимог суду.

13.05.2021 року за вх.№23997/21 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі ти призначено справу до судового розгляду по суті на 15.06.2021 року.

У судове засідання 15.06.2021 року представники сторін не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином та завчасно. 15.06.2021 року за вх.№31097/21 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч.1 ст.205 КАСУ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.06.2020 року уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За наслідками розгляду Акту складена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу до Приватного підприємства Інтервід за порушення вимог ч.1 абз.15 ст.60 ЗУ Про автомобільний транспорт в загальній сумі 17000,00 грн., з яким позивач не погоджується з підставі відсутності в його діях такого порушення, а також того, що усі документи перевірки складені відносно іншої юридичної особи ТОВ «АУРІГА ВД».

Не погоджуючись із постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У встановлений в ухвалі від 17.09.2020 року строк відповідач відзив на адміністративний позов не надав. 13.05.2021 року за вх.№23997/21 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Суд зазначає, що у відзив на позовну заяву представник відповідача не пояснив причини пропуску строку його надання, у зв`язку із цим суд не приймає вказаний відзив як заяву по суті справи до розгляду; клопотання відповідача (а.с.125) про продовження строку на подання відзиву не містить зазначення належних підстав, які перешкоджають поданню відзиву.

Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 02.06.2020 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на автодорозі М0-5 Київ-Одеса 450 км + 500 м була проведена перевірка тягача марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що, було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №224882 від 02.06.2020 року (а.с.15).

Акт складений стосовно ТОВ «АУРІГА ВД» - власника ТЗ.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю було складено довідку №0001107 від 02.06.2020 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.12) та акт №030747 від 02.06.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів по відношенню до ТОВ «АУРІГА ВД», яким встановлено: фактична маса транспортного засобу - 41,60 т. при нормативно допустимому - 44,0 т.; навантаження на осі транспортного засобу 7,18 т., 12,23 та 22,09 при допустимих 11,0 т., 11,0 т., 24,00 т. відповідно (а.с.11).

Відповідно до розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 030747 від 02.06.2020 року ТОВ «АУРІГА ВД» нараховано плату за проїзд в розмірі 425,25 євро за відстань 575 км. (а.с.14).

У подальшому у відношенні до ПП «ІНТЕРВІД» було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000, 00 грн. №209278 від 20.07.2020 року (а.с.8) на підставі Акту від 02.06.2020р. №224882 відповідно до абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Згідно CMR№647ТМ ПП «Інтервід» виступало перевізником вантажу ТЗ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (причіп), що позивачем не заперечується.

Приватне підприємство «Інтервід» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, вимагаючи скасування спірної постанови.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п. 4. Положення, основним завданням Укртрансбезпеки є зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті.

Згідно з п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Водночас, оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 Порядку № 1567.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (п. 20-22 Порядку № 1567).

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України від 5 квітня 2001 року № 2344-III Про автомобільний транспорт, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до вимог частини першої та другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Пунктом 6 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пунктами 16 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до п. 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Так, відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Згідно із положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. При цьому, пункт 12 Порядку № 879 передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно пункту 31 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Як встановлено судом офіційно затвердженої методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу, не існує.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром Інститут Метрології, свідоцтво про атестацію № 02-84-08 (надалі - Методика).

Суд звертає увагу, що акт складено к відношенні ТОВ «Ауріга ВД», тоді як постанова без додаткового обґрунтування складена на іншу юридичну особу ПП «Інтервід». Змістового зв`язку між вказаними обставинами документи перевірки не містять.

Суд констатує, що жодний з документів перевірки, у тому числі Акт перевірки від 02.06.20р. не містить зазначення та вказівки на ПП «Інтервід» як перевізника вантажу за CMR№647ТМ та посилань на цю CMR.

Отже документи перевірки не складалися щодо порушення ПП «Інтервід» вимог п.2.25 Правил, тому застосування до ПП «Інтервід» відповідальності, передбаченої абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» не має встановленої законом підстави.

Відповідно до абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що позивач не може нести відповідальність за абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому постанова є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про накладення адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує відповідачу всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 2102 грн. судового збору (а.с.7).

Суд дійшов висновку про стягнення з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Інтервід» () судових витрат зі сплати судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн., поклавши ці витрати на відповідача.

Суд не убачає підстав для постановлення окремої ухвали щодо Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за заявою ПП «Інтервід» (а.с.149,150), оскільки під час розгляду справи не виявив порушення закону у діях цієї особи як суб`єкта владних повноважень, згадані у заяві позивача обставини не входять до предмету доказування у даній справі.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Інтервід» (; адреса: пров. Сабанський 1, кв. 3, м. Одеса, 65014) до Державної служби України з безпеки на транспорті () в особі Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (адреса: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65045) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №209278 від 20 липня 2020 року до ПП «Інтервід».

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Інтервід» () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян