Справа № 520/5781/21
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року № 520/5781/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бабаєва А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2021 року Національна академія внутрішніх справ звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд:

- стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (ІВАN UА 1000175 в ДКС України, , призначення платежу *;148008;1600034; 1; НОМЕР_1 ;*) вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 38 271,52 грн. (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят одна грн. 52 коп.);

- стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (ІВАN UА1000175 в ДКС України, , призначення платежу *; 148008; 1600034; 1; НОМЕР_1 ;*) вартість судового збору у сумі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 повинен відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, у сумі 38271,52 грн.

08.04.2021 року судом було направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця реєстрації щодо надання на підставі ч.4 ст. 171 КАС України інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

19.04.2021 року від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця реєстрації до суду надійшла відповідь на вказаний запит в якій міститься позначка - "зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться".

За таких обставин, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Відповідно до ч.7 ст.171 КАС України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється у порядку, визначеному статтею 130 цього Кодексу.

Згідно зі ст.130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Так, виклик відповідача у справі здійснено у порядку, визначеному статтею 130 цього Кодексу та розміщено відповідну інформацію на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 № 0024 ОСОБА_1 з 01 вересня 2009 року зараховано на перший курс денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

08.09.2009 між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим підрозділом - Департаментом оперативної служби МВС України та відповідачем укладено договір № 291 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ.

Згідно витягу з наказу Київського національного університету внутрішніх справ №007 о/с від 13.11.2009 року відповідно до наказу МВС України від 02.03.2004 № 002 на за період навчання присвоєно легендоване прізвище курсанту І курсу факультету підготовки кадрів оперативної служби та надалі за прізвищем рядового міліції ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ.

Договір № 291 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ було доповнено додатковим договором № 1 від 01.09.2012.

Наказом Національної академії внутрішніх справ від 14.06.2013 № 0012 відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавра правознавства за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу.

Згідно довідки Національної академії внутрішніх справ №46/234дск від 05.10.2017 до Національної академії внутрішніх справ надійшов лист з Управління оперативної служби Головного управління МВС України в Донецькій області (від 05.12.2014 № 3/5-846дск), який зареєстровано за вх. № 150дск від 15.12.2014. У листі зазначено, що випускник 2013 року НАВС лейтенант міліції ОСОБА_1 (М-203417) проходив службу в управлінні. З 21.11.2014 ОСОБА_1 не виходив на службу без поважних причин. За означеним фактом проведено службове розслідування, за результатами якого було підтверджено провину працівника. На виконання вимог наказу ГУМВС України в Донецькій області від 05.12.2014 № 0077 ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 05.12.2014 № 00120о/с ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ України з 05.12.2014, за п. 64 «Є» (за порушення дисципліни) у запас Збройних Сил України відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Крім того, у вищевказаній довідці зазначено, що зазначений лист з грифом «Для службового користування» долучено до номенклатурної справи НАВС «Листування з грифом обмеження доступу «Для службового користування» з МВС та іншими установами та організаціями» (інв. № 32880дск, стор. 107). Відповідно до п. 104 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736, вилучення окремих документів із справ з грифом Для службового користування забороняється. В окремих випадках на підставі рішення слідчого судді, суду служба діловодства за письмовою вказівкою керівника установи здійснює вилучення оригіналів необхідних документів.

Відповідно до довідки про розрахунок фактичних витрат пов`язаних з утриманням рядового ОСОБА_3 в Національній академії внутрішніх справ за період з 01.09.2009 року по 14.06.2013 року, складають 38 271,52 грн., в тому числі витрати: грошове забезпечення 10400,31 грн., продовольче забезпечення 15176,55 грн., речове забезпечення 2747,50 грн., оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 9947,16 грн.

Враховуючи, що відповідач не відшкодував витрати на навчання в Національній академії внутрішніх справ в добровільному порядку, позивач звернувся до суду.

Згідно з ч.7 ст. 18 Закону України Про міліцію (в редакції на період навчання та звільнення відповідача з ОВС) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Аналогічні положення визначено Договором № 291 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, що укладений між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим підрозділом - Департаментом оперативної служби МВС України та відповідачем від 08.09.2009 року.

Так, Відповідно до п.2.3.6. Договору, відповідач зобов`язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Згідно з п.3.1 Договору, однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС у зв`язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; порушення дисципліни.

Пунктом. 3.3. Договору (в редакції додаткового договору № 1 від 01.09.2012) передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу ОВС із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за порушення дисципліни.

Відповідно до п.4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п.4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з п.4.4. Договору (в редакції додаткового договору № 1 від 01.09.2012) у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно довідки Національної академії внутрішніх справ №46/234дск від 05.10.2017, наказом ГУМВС України в Донецькій області від 05.12.2014 № 00120о/с ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ України з 05.12.2014, за п. 64 «Є» (за порушення дисципліни) у запас Збройних Сил України відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до довідки про розрахунок фактичних витрат пов`язаних з утриманням рядового ОСОБА_3 в Національній академії внутрішніх справ за період з 01.09.2009 року по 14.06.2013 року, складають 38 271,52 грн., в тому числі витрати: грошове забезпечення 10400,31 грн., продовольче забезпечення 15176,55 грн., речове забезпечення 2747,50 грн., оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 9947,16 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був ознайомлений з обов`язком по відшкодуванню вартості навчання.

Відповідачем по справі не спростовано належними та допустимими доказами, що зазначений розрахунок ним не оскаржувався.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України, тощо.

При цьому питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 року по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 року по справі №820/1878/16.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки відповідача звільнено з органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни, що підпадає під п.п.3.3 п.3 Договору, виходячи з формулювання причин звільнення, він повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII Про міліцію (далі - Закон №565-XII), чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №565-XII, працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

З наведених норм слідує, що відповідача, який перебував на посаді, що відноситься до публічної служби, звільнено за порушення дисципліни, не відпрацювавши три роки, як це було визначено умовами договору.

Отже, даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що зазначені витрати станом на час розгляду справи відповідачем добровільно не відшкодовані, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх стягнення з відповідача в судовому порядку.

У зв`язку з цим суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 38271,52 грн.

Щодо вимоги стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (ІВАN UА1000175 в ДКС України, , призначення платежу *; 148008; 1600034; 1; НОМЕР_1 ;*) вартість судового збору у сумі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.), суд зазначає наступне

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що в даному випадку Національної академії внутрішніх справ виступав в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Національної академії внутрішніх справ (пл. Солом`янська, 1, м. Київ, 03035) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (ІВАN UА 1000175 в ДКС України, , призначення платежу *;148008;1600034; 1; НОМЕР_1 ;*) вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 38271,52 грн. (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят одна грн. 52 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.