Справа № 953/17324/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 р. Справа № 953/17324/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2020, суддя Шаренко С.Л., по справі № 953/17324/20

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській областіц лейтенанта поліції Попова Антона Андрійовича

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Попова А.А. серії ЕАМ № 3264362 від 10.10.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 10.12.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог позивач посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначив, що судом першої інстанції не враховано його доводи щодо позбавлення при розгляду справи інспектором можливості скористатися правовою допомогою, для забезпечення якої були подані усне і письмове клопотання про перенесення розгляду справи на робочий день, коли використання правової допомоги було б об`єктивно можливим, неприпустимість доказів, отриманих внаслідок незаконного використання приладу TruCam на ділянці автодороги всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, ст. ст. 8, 18 і 40 Закону України «Про Національну поліцію» через невідповідність дорожнього знак 5.70 «Фото-, відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» на ділянці наближення до посту «ХТЗ» вимогам ПДР України та ДСТУ 4100-2014, відсутність належного встановлення в процесі розгляду справи суб`єкта адміністративного правопорушення, а саме позивач не визнав, що саме він перебував за кермом зупиненого транспортного засобу, а доказів зворотного інспектором поліції не було надано і не було долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судовим розглядом, 10.10.2020 інспектором роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Поповим А.А. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 3264362, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосоване стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

За даними оскаржуваної постанови, 10.10.2020 о 12:17:24 ОСОБА_1 керуючи автомобілем PEUGEOT 301 д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Московському 307 у м. Харкові, у населеному пункті рухався зі швидкістю 76 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судовим розглядом встановлено, що правопорушення, вчинене позивачем, зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCam ТС000755.

На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано відеозапис, відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 76 км/год на а/д М03, з вказаними координатами розташування транспортного засобу у момент фіксації широта: 49° 55' 57.51" N, долгота: 36° 26' 17.67".

Так, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з доведеності наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому відхиляючи доводи ОСОБА_1 щодо позбавлення його при розгляді справи інспектором можливості скористатися правовою допомогою, незаконного використання приладу TruCam, відсутності належного встановлення в процесі розгляду справи суб`єкта адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо безпідставності доводів в частині незаконного використання приладу TruCam на ділянці автодороги всупереч через невідповідність дорожнього знак 5.70 «Фото-, відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» та відсутності належного встановлення в процесі розгляду справи суб`єкта адміністративного правопорушення, а саме позивач не визнав, що саме він перебував за кермом зупиненого транспортного засобу, а доказів зворотного інспектором поліції не було надано і не було долучено до матеріалів справи.

У той же час, щодо посилань ОСОБА_1 стосовно позбавлення його можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 2 ст. 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У ході судового розгляду встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав відповідачу відповідне письмове клопотання, у якому крім того просив перенести розгляд справи на інший день.

Втім, відповідачем зазначене клопотання було залишено без задоволення, з огляду на що ОСОБА_1 надані пояснення.

Вказані клопотання та пояснення додані до оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, інспектором при розгляді справи не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, а отже не вбачається дотримання відповідачем процедури розгляду адміністративної справи.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, оскільки порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі №524/9827/16-а.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не відповідає вимогами чинного законодавства, а доводи апеляційної, викладені в апеляційній скарзі, частково знайшли підтвердження у ході розгляду справи.

Отже, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано всі обставини справи, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2020 по справі № 953/17324/20 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Попова Антона Андрійовича серії ЕАМ № 3264362 від 10.10.2020, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов І.С. Чалий