Справа № 359/3618/21
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Рожковій Ж.Р.,

за участю представника відповідача Поліщука М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії 1АВ №00549040 від 21.07.2020 року, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним, 4 березня 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що у відношенні до неї відкрито виконавче провадження 63593686, яке веде Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Виконавче провадження було відкрито на підставі не виконаної постанови серія 1АВ №00549040 від 21.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України.

Інспектором ДПП Шкель Іриною Борисівною було встановлено, що 21 липня 2020 року о 11 годині 25 хвилин за адресою: М05 Київ-Одеса 35+240 зафіксовано транспортний засіб Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 69 км/год, чим порушила п. 12.9.(6) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті чого ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Як вбачається з тексту спірної постанови, в ній зазначено реєстрацію місця проживання правопорушника за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звертає увагу, що станом на момент фіксації перевищення швидкості автомобілем, який належить їй на праві власності, а також на момент складання спірної постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, до зазначеної адреси вона не мала жодного відношення. Хоча дійсно, у квартирі за вказаною вище адресою проживала більшість свого життя разом з батьками, яким ця квартира належала на праві власності, та де до певного часу було зареєстроване місце її проживання. Однак, 14.01.2020 вона знялась з реєстрації місця проживання за адресою, яку сказала посадова особа Відповідача, а 20 липня 2020 року остаточно переїхала в іншу місцевість та зареєструвала нове місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать відмітки у паспорті громадянина України, копія якого додається до позовної заяви.

Тому, адреса реєстрації місця проживання, що зазначена у спірній постанові, не є адресою реєстрації місця проживання/перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за такою постановою.

За також обставин, не вручення оскаржуваної постанови позбавило позивача гарантованих законом права оплати штрафу із знижкою в 50 %. Так, позивач змушена сплатити штраф у розмірі 510 грн. Тому просить скасувати постанову серії 1АВ №00549040 від 21.07.2020 року та стягнути кошти в розмірі 510 грн.

Ухвалою судді від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

29 квітня 2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення за постановою серії 1АВ№00549040 від 21.07.2020 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача, а саме Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пославшись на його необґрунтованість.

Відповідач, Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Натомість від представника відповідача Поліщука М.В., який діє на підставі довіреності наданої Департаментом патрульної поліції, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить залишити позовну заяву без задоволення, вважаючи вимоги позивача хибними, безпідставними та необґрунтованими.

Зазначає, що постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії 1АВ №00549040 від 21.07.2020 року, виніс поліцейський ДПП Шкель І.Б. на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем HYNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 , є три фотокартки із зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення, на яких міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год.; обмеження (перевищення) швидкості, км/год.; напрямок руху автомобіля. Сторона відповідача вважає, що аналіз усіх наявних в справі доказів дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем HYNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 , доведений в повній мірі.

Щодо посилання позивача про те, що вона не отримувала постанову, зазначає, що постанова надсилається адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою, а саме, в даному випадку: АДРЕСА_1 .

Крім того, представник відповідача зазначає про обов`язок перереєстрації транспортних засобів їх власниками відповідно до вимог чинного законодавства, який позивач не виконала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, чи повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно зі ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 21.07.2020 року інспектором ДПП Шкель І.Б. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 1АВ № 00549040, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення п. 12.9. (б) ПДР України.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 122).

14.07.2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-УІІІ, що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Статтями 279-1 - 279-4 КУпАП визначені особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Так, відповідно до ст. 279-1 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу.

Також у вказаній статті передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те що, враховуючи наведені вище норми, використання відомостей щодо адреси власника транспортного засобу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів є законним, а тому і направлення стороною відповідача на адресу яка в ньому міститься, копії постанови є правомірним.

Як було вказано відповідачем у відзиві, постанова надсилалась адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою, а саме: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 визнає ту обставину, що вона до 14.01.2020 року дійсно була зареєстрована за адресою, яку вказала посадова особа відповідача у винесеній постанові.

В свою чергу положеннями статті 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, зокрема що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Абзацом першим пункту 33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371), регламентовано, що перереєстрація транспортних засобів проводиться в разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця реєстрації або найменування власників - юридичних осіб (крім зміни найменування юридичної особи у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство), місця проживання або прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі заміни номерних знаків, отримання чи перезакріплення індивідуальних номерних знаків, зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Таким чином, у разі дотримання позивачем вимог, щодо перереєстрації транспортного засобу у десятиденний строк, у зв`язку із зміною свого місця проживання, копії оскаржуваної постанови направилася за адресою, яку б при перереєстрації вказала позивач.

Таким чином, посилання позивача, що відповідачем не встановлено дійсне місце її проживання, є безпідставними та суперечить викладеним вище нормам законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що власником транспортного засобу марки «HYNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , іншої інформації щодо належного користувача в матеріалах справи не міститься.

У позовній заяві ОСОБА_1 фактично зазначила лише свою незгоду з постановою інспектора та процедурою її направлення, та при цьому не надала суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування того, що не було вчинено нею вказане адміністративного правопорушення, або ж транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи і якої саме, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 12.9. (б) водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Таким чином, дії інспектора ДПП та складання оскаржуваної постанови відносно позивача відповідають вимогам закону, підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності в порядку, визначеному законом, не вбачається. За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем ПДР та правомірність притягнення до адміністративної відповідальності доведені.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст. ст. 142, 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 279-1 - 279-4 КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.